Ročník XLIII. 1917.	99

Chrámová hudba u sv. Vojécha v Praze. (K činnosti řed. K. Bílého.)
Tj uším, že prelát Svoboda ve svém díle na‑
zvaném: »Duchovní správa velkoměstská« do-	{*'
poroučí mimo poutavé hlásání slova Božího též	rg,: vzornou chrámovou hudbu za prostředek k do-'
sažení a udržení návštěvy farních bohoslužeb.' Takovou v pravdě posvátnou chrámovou hudbu a zpěv má za blahovolné patronace královské Prahy chrám sv. Vojtěcha prvního biskupa z České krve a ochránce naší vlasti. Zásluha pak o udržení a zvelebení těchto důležitých pomůcek pastoračních zdobí ředitele farního kůru p. K. Bílého.
Stačí pohled do jeho repertoaru k přesvědčení, že pěstuje se svým sborem pravé posvátné umění, jehož cílem jest zasvětiti každý hlas, ba každý tón oslavě Nejvyššího. Celkem opírá se při své záslužné činnosti o dvě sbírky mší sv.; totiž od K. Proske (neúpinou), a St. Liicka, které tu a tam doplňuje skladbami oznámenými v »Kalendáři cecilského spolku«. S jeho
chůru zaznívají k oltáři Páně téměř všechny	-
mešní skladby těchto mistrů: Cl. Monteverdea,
1. ]. Fuxe, K. Etta, F. Kdnnena, Fr. Witta, K. Greitha, Ed. Stehle, P. Piela, Ig. Mitterera, M. Hallera, B. Mettenleitera, F. Nekesa, J. Steina, Dra A. Faista a Fr: Liszta. Z děl našich krajanů lze od něho slyšeti: j. Foerstra, Fr. Skuherského, J. Cainera, 1. Sychry, Fr. Hrušky, E. Tregleřa, V. Ríhovského, Fr. Picky, A. Hromádky a Dra K. Scholze s předcházejícími skladbami asi tři tisíce mší sv. Kromě toho mák disposici sbírky graduálií, offertorií, mottet a hymnů z pera K. Etta, B. Kothe, Fr. Witta, Fr. Schallera, Fr. Skuherského, Em. Nickela, ]. Cainera a j. novodobých skladatelů o 720 číslech.
Jak viděti již z výpočtu jmen skladatelův, jejichž práce se přednášejí na kůru svatovojtěšském, nezanedbává ředitel Bílý skladeb klassických ani se úzkostlivě nevyhýbá důstojným dílům novějším. Z technických důvodů není mu téměř nic nepřístupného, poněvadž má po ruce vynikajícího varhaníka p. B. Vyšína a sbor složený z osvědčených členů Národního Divadla. Ký div, že se na př. jenom v prvním čtvrtletí t. r. v pořadu mší sv. od něho dávaných vyskytly tyto vzácné perly duchovního umění hudebního: Fr. Nekes: »Op. l 1.= (Amerika), G. A. Bernabei: »Missa G. dur« J. Fux (vQuadrag.":), 1. Zangl — K. Greith (Sine nornine«) atd. Mnohých jiných jen z toho důvodu na svůj chor dosud neuvedl, že se snaží přesně liturgicky říditi se dle formuláře mešního a nemiluje škrtů potřebných z nedostatku času i v dílech nejlepších mistrů svého umění. Proto každý, kdo sleduje obětavé působení tohoto ředitele chůru, právem se domnívá, že jedná dle zásady: Jen dílo nejlepší je dosti dobrým ke cti a slávě boží. Týž pak také rád uzná, že výkony sboru takovou rukou řízeného nejen přispívají k probuzení a zvroucnění náboženského citu věřících, nýbrž že jim též skýtají vzácnou příležitost nabýti značného rozhledu v tomto oboru tvorby. Jistě z tohoto důvodu jsou velké mše u sv. Vojtěcha tak horlivě navštěvovány zvláště znalci a milovníky posvátné hudby a zpěvu, jak z řad laiků tak řad kněžských. Kéž. ředitel Bílý ještě dlouho v tomto směru pracuje a najde i jinde dosti následovníků a napodobitelův!
Kromě umělcův z povolání poskytuje sv. Vojtěch též útulek ochotníkům usilujícím o zvelebení lidového zpěvu pronášeného jazykem českým. Zásluhu o tuto ozdobu domu Božího má mimo jiné sl. Mat. Hrubíková, odb. učitelka zdejší měšf. školy dívčí. Snad byvši povzbuzena vzornou latinskou chrámovou hudbou sv. vojtěšskou, nacvičila se svými žákyněmi a za souhlasu místní duchovní správy zapěla dojemné vánoční koledy, vroucí zpěvy k sv. přijímání a nezapoměla též na vhodné písně pro mládež v měsíci Marie Panny a božského srdce Páně. Nechf oni dva největší vychovatelé lidstva, jejichž pomoci se tímto způsobem dovolává, její činnosti ve škole hojně požehnají atak ji samu za její zásluhy odmění.