Si - on cum fi - de - li - bus 1 la - va - to - rem cri -mi-num t non con- cep - to se - mi - ne nul-lam vo - lens per - de - re l aptes - tis est	E - ze - chi - el pro-phe - ta - vit gen - ti - bus ;

Ročník XLIII. 1917	89
Při násl. slohách první dvě slabiky třetího verše jest zpívati jako šestnáctiny na první osminu v taktu.
Cui sol, luna et terra,	Ob hóc nunc pangamus ei	Salus illi et gloria
omnia sydera	omnes et singuli	atque victoria
[: vernant per tempora :].	[: cum voce corali : ].	[:per cuncta saecula : ~.

Ideo nos terrigenae	Laudantes nostrum dominum,
laudemus hodie	Mariae filium,
[ : regem potentiae	[: regem humilium : ].

Fol. 268a Magnum nomen domini Emanuel (bez not) a Resonet in laudibus
(bez not) ; d e N a t i v i t a t e J. Chr. - C. - Též v 11 C 7° str. 227 bez not, v XII F 14
fol. 212a bez not, Vyš. fol. 59a bez not, X E 2 fol. 12a bez not, v Chrud. fol. 269"
s notou
Text dle Fr. ; nápěv až k ' dle Chrud., od * vše ostatní dle písně »Jtnéno boží veliké, ve Steyerovi:

Mag num no- men	do - mi - ni	E - ma - nu - el,	quod an - nu	- ci	-	a - tum est	per	

					
Ga-bri- el.	k{. Ho - di - e	ap	-	pa - ru - it,	ap	-	pa - ru - it	in	I	-	sra-hel	per Ma-ri - am	
v
vir - gi - nem est mag - nus rex.
1.	t*. Re - so- net in	lau - di - bus cum io - cun - dis plau - si - bus
V. Si - on lau - da	do- mi- num Sal - va - to - rem om -ni-um
3.	V. Chri- stus na - tus	ho - di - e	ex Ma - ri - a	vir - gi - ne
4.	Qui re gnat in	ae - ihe - re	ve - nit o - vem quae - re - re
5.	~. Na - tus est	E - ma - nu - e), quam prae - di - xit	Ga - bri - el
V. Cum ve - nis - set nun - ti - us	Za - cha - ri - ae	fi - li - us
7.	 ~. Er - go no- stra con - ti - o	om - ni ple - na gau - di o be - ne - di - cet do - mi - no
pa - ru - it quem ge - nu	-it	Ma - ri - a ?. Sunt im ple -ta, quae prae - di - xit
Ga - bri - el	E - ya, e - ya	le	ya, e - val vir - go de - um	ge - nu - it quod di - vi - na vo - ]u - it cle - men - ti - a.
»Magnum nomen dominig a »Resonat in laudibus« jsou púvodně dvě písně, setmelené v celek a byly základem vánočních her (Sr. Nejedlý, Děj před: zp. str. 212 a Nejedlý, Počátky s r. 286 a násl., Truhlář, Věstník Č. Akad VIi., 1898, 660). Chorální notace obou písní je ve svatovítskétn vesperariu z XIV. stol. (rkp. musejní v Praze, sign. XV A 10, fol. 471 a 48a) první jako =tonus<, a druhá jako »tropus«. Jest také tropem liturgického »Benedicamus domino« a vkládala se patrně do jednotlivých veršú chvalozpěvu nMagnificat«, aby se získalo času k okuřování oltáře a členú pěveckého choru.
V XV. stol. známy jsou obě písně v Německu a Nizozemsku (Báumker I. 299; Báumker, Niederlándische geistliche Lieder, Vierteljahrschrift fúr Musikwissenschaft 188,