Roč. XLIII. 1917.	15

(6. ledna) měl již program pestřejší, a proto přitažlivější. Začínal D v o ř á k o v o u populární symfonií >-5 nového světa,, přinášel dále jistě vítané opa-I<ocání j a r. K ř i č 1< y ouvertury k M,~eterlinckově dramarické báchorce > Modrý pták«, líčící dojmy skladatelovy z této hry, v prvním díle sice zpusobem dosti deskriptivním, ale hudebně jasným. Autor skladbu sám neokázalým gestem řídil tak, že jistě žádný detail dovedné instrunrer,tace nepřišel na zmar. Solovým číslem byla První s y m f o n i e pro varhany a orchestr od slavného varhaníl<a francouzského F. A. G u i 1-m a n ta. V komposici té, jal< skladatel sám již titulem jejím naznačil, nemají býti varhany čmitelem jen koncertantním; part varhanní není také polyfonicky ani technicky příliš zatížen. Solistovi koncertu, p. Ant. L e d v i n o v i poskytl sl<ladatel hlavně ve střední větě a větách vedlejších koncertistovi dosti příležitosti k samostatnému uplatnění nástroje a k hojnému střídání barev rejstříkových. Imposantně púsobilo tutti varhan ve Fibichově předehře k opeře »Pád A r k u n a x, jež byla skvělým finalem koncertu! — Poslední mimořádná koncert — sedmý (7. ledna) byl ukázkou sdiscipiinovanosti orchestru a routinv jeho dirigenta (Dra. Z e m á n k a na vzletném pro-vedení páté symfonie Beethovenovy a »Paihéticicé< Cajkovsl<ého.	Ms.
Lidový vánoční varhanový koncert(10. 1.) Umělecké Besedy (19. prosince m. r. v Obecním domě pořádaný) měl na programu, jehož provedení spočívalo téměř cele na bedrech známého virtuosa B. lViedermanna,skladby vesměs pa st orá] ní. Byl to tedy skutečně vánoční koncert. Než právě podobná snaha po jednotném rázu programu nese s sebou často nebezpečí jisté jednotvárnosti. Té pak nevyhnul se ani tento koncert. Wiedermann, jenž jinak dovede třebas v jedné skladbě vystřídati ně-kolikeré kombinace rejstříkové, užíval tentokráte ve všech přednášených skladbách (v j. S. Bacha Pastorale, J. R h e i n b e r g r a Pastorální sonatě a C. A. F i-s c h e r a Vánočním koncertu z loňsi<a opakovaném) téměř výlučně hlasu jazýčkových (hoboje a klarinetu a 1<ombinované > vox humana, v III. manuale, chtěje patrně zvýšiti pastorální ráz vybraných komposic. Riteinbergrova sonata byla by snesla ve svých krajních větách pohyb daleko rychlejší, než jsme slyšeli. Příjemným osvěžením programu se stal zpěv stč. L e t n i a n s l< é, která přednesla s úspěchem Ba-chovu ozvěnovou arii se slč. J. Novákovou, intonačně ne snadné W o 1 f o v y> Vánoční duchovní zpěvy a G r i e o o v u skutečně pastorální drobnustku Vánoční stromek-<.	Ms.
Verdiho > Requiem v německém divadle. ,4;á vždy nepříznivý vliv na ryzost stylu složitější skladby církevní vnášení do ní prvků operistických. Platí to tím spíše o Verdim, skladateli v první řadě operním, u něhož díla duchovní vznikala jen mimochodem, ba (jako Requiem,) dokonce z vnější pohnutky (na parněf básníka A. Manzoniho). Vliv ten jeví se v tomto díle hlavně v nápadném upozedění orchestru i sboru proti 5 hlasům solovým. které vlastně celou skladbu drží. Orchestr jest takřka jen podružným doprovazečem, a sbor má úlohu přímo macešskou. Objevuje se jen sl<romně na několika místech, a to většinou homofonně (nehledě k malým fugatum ne »Te decet hymnus« (v čísle 1.) a v zSanctus« (č. 3.). Skladba tato poskytla ovšem dirigentovi koncertu, kap. A. Z e m 1 i n s k é m u, málo příležitosti k tomu, aby ukázal, jak dovede propracovati složitější apparát, kdyžtě úspěch její závisí na zdatnosti solistů. A ti (dámy S t e 11 a E i s n e r o v á, I3erta Klangová, Emma Hoenigová a pánové H. Schiirrmann a Karel NorberU drželi se zdatně; orchestr bezpečně doprovázel, jen

sbory byly ve fortissimech slabé, ve zmíněných fugatech pak zase hlasově příliš ostré) zvláště otevřené tóny ženského sboru nepěkně se vyjímaly).	Ms.
RŮZNÉ ZPRÁVY.
Speciální kurs Hudební Budče pro kandidáty zkoušek z hudby na střední školy a ústavy učitelské zahájen byl v pondělí 15. ledna v 5 hod, odp. ve škole u Maltám v Praze II[. Tam vyučuje každý p o n d ě l e k od 7—8 déjinám, každý č t v r t e k od 5—7 theorii hudby. Mimo to v pondělí od 5—6 budou se střídati přednášky o hud. paedagegice s intonačním cvičením dle methody Battkeovy s přihlášenými účastníky. Dodatečně ]ze se přihlásiti buď na celý1<urs(280 K)nebona jednotlivé předměty každý pondělí a čtvrtek na poč. kursu v ob. dívčí škote u Maltánu (Praha III.).
Orchestrální večer Pražské konservatoře 15. prosince 1916. 1. V A. Mozart: koncert pro flétnu G-dur t]{5ch sezn. 213). Milada Fndrštová (I. věta). — Jaroslav Čížek (I[. a 111. věta). (Třída prof. Rud. Černého.) Řídí: Antonín Bednář (třída prof. Spilky). 2 V. A. XIozart: Koncert pro housle D-dur (KbCh. sezn. č. 271 a). Jan Gregor (třída prof. Suchého). Řídí: A,ttonín Balatka (třída prof. Spilky). 4. F. tblendelssohn-Bartholdy: Koncert pro klavír g-mol], op. 25. Adéla Prášková (třída prof. Jiránka). Rídí: Antonín Bednář' (třída prof. Spilky).
Vánoční koncert pro mládež ve prospěch sirotku po padlých vojínech za účasti Bedřicha Wiedermanna, virtuosa na varhany, pořádala Hudební Budeč v neděli, dne 14. ledna dopoledne ve Smetanově síni Obecního domu. Pořad byl tento: 1 Luigi Botazzo: Pastorale pro varhany. B. Wiedermann.. 2 Lidové koledy: aj Veselé vánoční hody. b) Na nebesích hvězdička vychází. c) Pásli ovce Valaši. 3. K. J. Erben: Stědrý de<<. Recitovala Helena jedličková. 4. a) Ed. K. Grieg: Vánoční stromek b) Petr Cornelius: Jezu-látko. 5 Lidové koledy: a) )al< jsi krásné, neviňátko. b) Ejhle, chasa naša. 6. Ant. Mikoláš: a) Meditace. b) Pastorale. Bedřich Wiedermann. 7. a) Ferdinand Stádek : V Betlémě. c) Adolf Cmíral Vánoční ukolébavka. S. Narodil se Kristus Pán. Cís]a 2., 4., 5., 7. a S. zpívalo žactvo Hud. Budče řízením Adolfa Cmírala. U varhan Bedřich Wiedermann. Koncert byl velmi četně navštíven.
Nové varhany v chrámu Páně maiši-Cl<ém. Rodák malšický pan cís. rada Jan E. Rys měl před časem příležitost seznati v Táboře práce osvědčené firmy varhanářské p. Č. Skopka a objednal u něj nový, krásný stroj pro své rodiště. Pan Č. S1<opek postavil stroj, v každém směru moderní, dokonalý a krásný. Soustava varhan je pneumatická a funguje co nejpřesněji. Stroj má 14 znějících hlasů, rozdělených na dva manuály a pedál, pět spolek, dvojí crescendo a čtyři kollektivy. V prvém manuálu umístěny jsou: Rordum 16' (od malého c), kry] 8', salicional 8~, gamba 8', principál 8', oktáva 4', mix-tura 2%', trojřadová. V druhém manuálu stojí: Fléta 8', acolina 8', vox celestis 8', principál houslový 8', fléta 4'. Pedál obsahuje: Subbass 16', violon 16. K d]sponii jsou: Manuální spoj, spoj pedálu s I. manuálem, spoj pedálu s II. manuálem, subol<távní spoj II. manuálu k I., supperoktávní spoj v I. manuálu, čtyři kollektivy a to: Piano, forte, pleno, crescendo (kollektiv nahrazující do jisté míry svobodnou kombinaci, spojí-]i se s crescendem rejstříkovým). Vedle toho je tu ještě: Krescendo rejstříkové, krescendo žalusiové. Veškeré hlasy jsou odbornicky správná a přes mohutné pleno ušlechtile intonovány. Tak ku př. obě krásné flétny druhého manuálu, přejemná