XLII.	CYRILL	139

odráželi se skladatelé, jichž rostu fysické stáří není směrodatným měřítkem. Na prvém 1oncertě byl to právě Jos. B. Foerster, stále mladý svou horoucí touhou po pravém pokroku, jevící se i v drobné písni hluboce prožitým obsahem intimní lyriky, a Vít. No-vál<, jímž tento večer končil. Na druhém koncertě měli modernisté již i číselnou převahu. Z těchto zvláště Ot. Ostrčil v písni »Jarní noc«, (rukop.) zhudebňující složitou poesii Březinovu, klade jak těžkými, drsnými harmoniemi v začátku, tak zase mohutným dramatickým gestem v části druhé na intonaci, rozsah i intensitu produkujícího hlasu požadavky přetěžké. Z ostatních modernistů zvláště upoutal K. B. Jirák písní >Modraví husaři« z cyklu »Lyrické intermezzo« před rokem K. Burianem interpretovaného, pak J. Křička svým »Albatrosem«, V. Stěpán lidovou písní »Vzdor= a J. Kvapil i F. Doskočil formální uceleností svých skladeb. Karel Burian, jenž no léta již velikým svým u-měním propaguje českou píseň, přednášel po oba večery s neunavností podivuhodnou, s láskou a oddaností vybrané ukázky od malých písniček, povážlivě lehčímu genru se klonících, až do těžkých moderních písní zhrdelňujících verše Sovovy a Březinovy. Bratr jubilantův Emil Burian zpíval střídavě písně barvtonové svým chvalně známým způsobem, prozařuje je teplem svého jemného, poddajného orgánu. Uspěch obou koncertů byl dokonalý.	Ms.
Kocián —Čes. Filharmonie. (3. října.) Jako již často, tak i v předvečer Nejvyšších jmettovin propůjčil Jar. Kocián umění své účelům válečné péče na slavnostním koncertě v den ten dámskými výbory pořádaném. Mistr zvolil si tentol<ráte líbivý koncert Goldmarkův A-moll, v němž rozvinouti mohl všecky přednosti svého piného, púvabného tónu, jeho vehemence nedala se zatlačiti ani sebe hutnějšími vinami provázejícího orchestru, strhávaje zase nezdolností břitl<ých rhytmú. V 7. koncertu Mozartově A-dur, jejž před časem jako novinku přednesl, zabasoval opět Kocián jedinečným stlumočením právě tohoto klassika, maje dosti možnosti ve vlastní kadenci sty-lově ve skladbu úpině zapadající uplatniti i svou vyšším uměním posvěcenou virtuositu. Orchestr Ceské Filharmonie decentně mistra doprovázející, uvedl se poprvé v novou saisonu Dvořákovou ouverturou k Samberkovu »J. K. Tylu« a zvláště Fibichovou selankou »V podvečer«, stále svěží svým čarovným čistě Fibichovským půvabem lícně letního večera.
Ms.
Symfonické koncerty České Filharmoníe. (Smetana, Strauss). Stastný krok do nové saisony učinila Ces. Filharmonie prvními svými dvěma koncerty právě absolvovanými (8. a 15. října). První platil cele Smetanovi, maje na pořadu cyklus symf. básní »Má vlast«, byl tedy zajisté nejlepším úvodem k serii koncertů dalších. V provedení jednotlivých skladeb cyklu znáti bylo pečlivou přípravu nově po letní prázdni skonsolidovaného orchestru, jen jestě větší příhled k tradičním tempům v pravdě »smetanovským« jevil by se býti žádoucím. Druhého koncertu hostem jako dirigent byl representant německé moderny Richard Straui3, jehož opětné vystoupení v Praze bylo ovšem již samo sebou uměleckou událostí prvého řádu. Vrcholnému zájmu těšily se samo-zřejmě skladby mistrovy ve vlastní jeho interpretaci. Byly to 3 z prvních jeho básní v tónech: >Macbethf, »Don Juan« a »Smrt a vykoupení«, (z 1. 1888—1890). Právě tyto skladby náležejí ještě k oněm, které stojí pravému pojmu symfonické básně nejblíže. Jsout prosty všeho pouhého deskriptivního impressiontsmu, vší tonomalby a jakéhokoli stavění na odiv prostředků technických. Všechny spojuje přísná formální koncisnost, založená vlastně jen na dvou hlavních kontrastujících motivech. Z jich obměn pak dle povahy námětu celá skladba vlastně vyrůstá. V prvním díle

jsou to motivy Macbetha a lady lacbethové, líčící vnitřní zápasy člověka, jejž neodolatelná touha po. diadému královském vžer,e na dráhu zločínů a jenž, neodolav svodům své choti, vrhá se v 1<onečnou záhubu. »Don Juan= zase z počátečného motivu mocného energického rozpětí přechází v tóny smyslné. touhy ve smy`r_cích já=sající a končí v tupé resignaci. Poslední — »Smrt a vykoupení, je pak mohutnou gradací, jež po náhlém přelomu (konec zápasu se smrtí) vústí v klidné usmíření. V strhující reprodukci svých skladeb, Mozartovy symfonie C-dur (>Jupiter<) i jedné české skladby (Sui<ova Fantastického scherza) ukázal host veliké své umění dirigentské v piném lesku. Nevtíravým, jedva znatelným gestem, jemně každou rhytmickou finessu vyzdvihujícím, rozpoutal orchestr v pravý orkán zvuků moderní orchestrální skladby. Orchestr filharmoniků, značně hlavně ve - smyčcích sesílený, šel za vzácným hostem dirigentem zřejmě s nadšením a podal jeden se svých výkonu, nejlepších.	Ms.
RLiZNÉ ZPRÁVY.
N. E. 11.095.
Sacra Congregatio Rituum: De Missa vo
tiva Sacratissimi Cordis )esu et de pre‑
cibus post Missam
A. Sacra Rituum Congregatione sequentium dubiorum solutio expostulata esf:
1. An tMissa votiva Sacratissimi Cordis Jesu, a Leone Pappa XIII concessa pro qualibet Feria sexta,, quae prima in unoquoque mense occurit, prohibita sít in omnibus Festis Domini juxta Decretum n. 3712 diei 28. Junii 1889; vel tantwn in Festis Chrísti Do-mini, ad mentem novarum Rubricarun: tit. IV. n. 7.,, tit. VI. n. 4. et juxta notanda in Tabellis n. S.?
II.	An Preces post Missam omitere debeat Sacerdos, qui Sacrum facit in Oratorio cujusdam Com--munitatis Religiosae, dum ipsa Communitatis vel lectioni meditationis, vel alteri Missae assistit, ve] ad recipiendam Sacram Communionem accedit, vel pias preces in communi recitat?
An liceat Preces omittere in fine Missae quae celebratur in altari Sanctissimi Sacramenti, si immediate post eam Sacra Communio administranda sit?
Et Sacra eadem Congregatio, audito voto specialis Commisionis, respondendum censuit:
ad I . N e g a t i v e ad primam partem; a f f i r m a• t i v e ad secundam.
ad 11. N e g a t i v e; et in casu Preces praescriptae, recitentur submissa voce tam a Sacerdote celebrante, quam a clerico seu inserviente vel tantum respondente ; et dentur Decreta, praesertim Decretum de precibus in fine Missae recitandis diei 20. Junii 1913.
ad 111. Negative juxta decretum suprarelatum
et in casu SSma Eucharistia administretur post Preces. Atque ita rescripsit ac declaravit, die 2. Junii 1916.
A. CARD. EP PORTUEN. et S. RUFINAE, S. R. C. Pro-Praefectus.
L. S.	ALEXANDER VERDE, Secretarius.
Státní zkoušky hudební. Nejbližší zkoušky před c. k. zkušební komisí pro vyučování hudbě na školách středních a ústavech učitelských v Praze konati se budou od 6. listopadu t. r. vždy (v pondělí, středu, pátek) 0 3. hod. odpol. počínaje v malém sále v Rudolfině. Kandidáti necht podají dle předpisu doložené své žádosti s taxou u ředitelství c. k. hudební komise v Praze-III., c. k. místodržitelství, hudební oddělení, nejdéle do 6. října včetně.
* Na středních školách ustanoveni jsou nově učitelé zpěvu: při. c. k. reálce v Podskalí katech.