138	CYRILL	XLII

soustavě, v níž provedl celou řadu strojů, mezi které náležely i poslední velké varhany pro katolický postel v f utais na Kavkaze a jež zničeny byly při dopravě ve Woloczysku várkou, vypracoval se k výsledkům, které I-rávem přinesly mu prvá vyznamenán: na všech obeslaných výstavách. Kromě vlastní soustavy varhan neustával zdokonalovati i všechny její součástky. Tak již v r. 1885 byla mu patentována pedálová klávesnice, v oblouku prohnuta, zpúsob nyní iv cizině používaný a otáčivý pohyb pro čerpání měchu, předchůdce to nynějšího motorického pohonu. Správná intonace rejstříkú skýtala ntu zajímavý problem, v němž vy-řídil tr,nohou zajímavou konstrukci píšfal. Avšak ani v zevní úpravě varhan nezůstával nikterak pozadu a byl prvým z českých varhanářů, jenž odvážil se po-užíti pro skříň varhan moderního slohu, ve kterém provedl varhany na komorní výstavě v Praze v roce 1905. Výrobky z jeho velkozávodu vyváženy byly i daleko za hranice naší země a zdobí dnes nejeden chrám Páně na Dalmatských ostrovech, v Chorvatsku a dalel<o v Polsku a Rusku. V posledních letech vzdal se již pro churavost vedení závodu, jenž těšil se vždy pinému uznání všech povolaných odborníků, přenechav tento svým dvěma synúm, kteří pokračujíce v šlépějích svého otce, vystrojili svůj vell<ozávod moderními obráběcími stroji a pohonem elektrickým a připojili k vynálezům svého otce i vynaiéz vlastní soustavy varhan elektropneumatických, s níž súčastnili se v r. 1906 soutěže na varhany pro Obecní dum pražský. Kromě ve svém závodu pracoval zesnulý i na poli samosprávy a v oboru spolkovém a byl zejména za zásluhv o rozvoj zpěváckého spolku »Tyl« na-Horách Kutných jmenován jeho čestným členem. Ceské varhanářství ztrácí v něm svého zasloužilého seniora! Budiž mu věnována těmito řádlty čestná vz_potnínka.
"* Dne 7, m. m. zemřel v sanatoriu v Krči Rudolf Zahradníček, ředitel kuru v Labské Týnici. Působil před tím jako varhaník v Hoře Kutné a jako řiditel kůru v Jablunitově a Solnici. Byl to dobrý, tichý člověk a dovedný i snaživý hudebník. R. [. P !
Max Battke, paedagog a zakladatel nové methody zpěvu, zemřel náhle počátkem října v Ber-líně ve věku 53 let. Byl činným i jako dirigent a zřídil hudební seminář pro školní zpěv. Spisy jeho nalezly ohlasu po všech kulturních zemích a methoda jeho zavedena i v Rakousku ministerským nařízením na šl<olách obecných a měšfanských. Battke pobyl i v Praze, kde přednášel v kursu řízeném proť. Jiránkem a v druliém, řízeném prof. Bezecným. Velikým hudebním a paedagogickým nadáním a svou bystrostí dovedl si získati rázem i mládež i dospělé a v krátké době naučil děti nejtěžším intonacím. Právě pro tuto bystrost v dosažení výsledků razila si jeho methoda cestu do všech škol- Z jeho spisu připomínám : Elementarlehre der Musiti (3 vyd. 1908), Primavista eine Methode vom Blatt zu singen (4 vyd. 1912, český od prof. Jiránka), Erziehnung des Tonsinnes (1906), Singebuciilein řůr Elementarunterricht (1907), Tonsprache und Muttersprache (1908), Musikalische Gramatik (3 vyd. 1912), česky od prof. Jiránka (Hudební gramatika), Neue Formen des ri4usikdiktats (1913), zvláště důležité Unerschópfliche Ubungen, dále zpěvníčky na různých stupních pro mládež (Primavista-Lieder, Jugendgesang a jiné). U nás dle B. methody počala vyučovati Branbergrová-Černochová v Hudební Budči, E. Bezecný a Jiránek. Zvláště sevšeobecněly nástěnné tabule B., které ve školách rychle vedou k cíli a podporují názorem hbitost a jistotu intonační. Nelze upříti, že B. vy-mezil školnímu zpěvu nové dráhy, staré papouškování nahradil čtením z listu. Tím sborový zpěv postavil na novou základnu a tělesům sborovým poskytl schopnost přemáhati i nejlepší problémy intonační nové

pěvecké literatury: Jeho dílo nezahyne a již dnes má blahodárné účinky i na našich školách, kde učitelstvo touto metodou učí. Hudební Budeč pořádajíc letos kurs G. metody pro pražské učitelstva valně přispěla k těmto zdárným výsledkurn.	D.O
** Čtvrtstoletí působení Čeňka Pilaře
jako ředitele kuru v Hořicích připadá právě na tento rok. Dojemné jest, kterak farní Cyrillská Jednota tamní sama vzpomíná tohoto významného jubilea, konát ředitel Pilař toho času službu vojenskou. Jalté lásce a úctě těší se P. ve svém působišti, poznali jsme při nezapomenutelném posledním cyril!ském sjezdu v Hořicích a přece mile byli jsme překvapeni, když došel nás srdečnou upřímností dýšící přípis Cyr. Jednoty, v němž tato, vděčně jej vzpomíná a jubileum jeho nám oznamuje. Pilař je duší hudebního života v Hořicích vubec a co vykonal na svém kúru, nemá jinde příkladu. Obdivovali jsme posledně v Hořicích provedení osmihlasé (á capela) Palestrinovy ~Missa Hodie Car. natus« i Stehleovy velké e mol ruše a j. a j. skladeb. Jako sbormistr, varhaníl<, učitel hudbu i občan je P. v Hořicích doslovně milován. Co roztomilé a dnes vzácné intimity jest ve světě, kterou několikrát tam jsem zaslechl : . Co pak náš kruchtička!« Za své zásluhy obdržel řád papežský. Také Obecná Cyrillská Jednota připojuje se k blahopřání místní Cyr. Jednoty, které zajisté mu zaslala a přeje jubilantovi i v budoucnosti stejně zdraví, blaha, uznání a lásky všech, jako dosud, ba v hojnější ještě míře, i aby záhy opět k povolání svému vrátiti se mohl. Mnoga Ijeta!
** Norbert Kubát dokončil právě veliké Stabat Mater pro sola, sbor, varhany a orkesfr.
** Službu vojenskou nastoupili dále: Boh. Tomáš z Jičína, josef Omáčka z Rakovníka, josef Kašpar z Čes. Budějovic, J. Karásek z Kostelce n. Orl. V listopadu nastupují josef Malý z Cáslavě, Aug. Dvořák z Bělohradu a Fr. Chutný z Chotěboře.
Učitelský ústav ve Sv. laně pod Skalou.
Clenové učitelského sboru katolického ústavu ku vzdělání učitelů ve Sv. Janě u Berouna, pp. Rudolf Ba-kule (kreslení), Jan Bušek (zpěv a hudba) a Alois Klofát (tělocvik), obdrželi za součinnost a pěkný výsledek při vojenském výcviku kandidátů, jakož i skvělý výsledek úpisu III. váleč. půjčky, od inspektora pro hořovický okres p. c. k. majora Jos. Cífkq pochvainé uznání.
Členem výboru konservatoře zdejší zvolen opat emauzský P. Allan Schachleiter.
Český houslový virtuos Václav K o p t a jest švakrem presidenta Wilsona; má za ch.of jeho sestru.
Dnem ]0. t. m. zahájil ředitel kuru p. Fr. Hýbl dvacátý pátý rok své činnosti v Zábřeze. Jest nejstarším učitelem na českém gymnasiu. Vyučuje na ústavě zpěvu a hudbě piných 20 let. Za svého po-bytu v našem městě odchoval již celou řadu výtečných hudebníku. Týž dovršil 1. dubna t. r. 50. roli svého věku.
"* Prof. V i n c e n c G o 11 e r, ředitel církevně hudební školy při c. k. al<ademii v Klosterneuburku, jenž dlí na italské frontě, má již řadu vyznamenání za udatnost a postupuje rychle v hodnostech: právě jmenován byl setníkem. 1 u nás má řadu přátel a ctitelů, a je dobře znám jako skladatel círl<evní i pracovník z našich sjezdů.
KRITIKA.
Koncerty Burianovy. (23. a 25. září.) Čtvrt-století své požehnané činnosti umělecké oslavil Karel Burian pro Prahu dvěma koncerty věnovanými české písni žijících skladatelů. Program koncertů postupoval v podávaných ukázkách celkem 37 autoru pořadem chronologickým. Tím ovšem jasně od okolí svého