XLII.	CYRILL	137

bacher a Bruno Stein. Vidí aquam chorálně. Svatební písně ve dvojhlasném zpracování Joosově op. 26. Při adoračních hodinách: Mein Herz will ich dir scher,ken, ze solnohradského zpěvníku Bergrova. Liebe hier sind deine Hóhen, Poli: Ich bin nicht wůrdig trojhlasně, Jesus der Seelenbrautigam stará píseň trojhlasně. Z Zimmermannovy sbírky: 12 zpěvů k úctě Nejsv. Svátosti op. 14. rovněž trojhlasně. Himmelsau, licht und blau dle vídeňského zpěvníčku dvojhl. pro soli a dvojhl. sbor. Při májové pobožnosti zpíváno každý den dvoj- nebo trojhlasně. Na př.: Aiblinger: Wir schmůcken dir Kónigin der Engel, O Sanctissima 3 hl. Stille die Wellen, Zwyssig: Milde Konigir, trojhlasně. Dvojhlasně z Hallerovy Mariengarten op. 32. Rosenkranz Kónigin, O unbeflel<t empf. Herz. Stern im Meere. Gebet: Jungfrau Mutter Gottes mein, Heimweh. Ze sbírky Maienkinigin od A. Lippa: Deigendesch: So zart und rein. P. Griesbacher: Mildemaienkónigin. Wiltberger: 0 Maria meine Freude. Goller: Vor dir steh' ich. Thaller: Maria Hilf. Conze: Gnadenmutter hSre mích. B. Stein: Ave Maria zart. Lipp: Es flog. L~hie: Stille die Wellen. Bieger: Maria tróste dein Kmd. Stein: Maria Hilf doch mir. Aibiinger: Maria Maienkónigin. Ave Maria (Marienperlen). Mayer: Zwei Maricnlieder. Schubiger: Wir schnůcken dir, erhóre uns. Wie eine Blume; 0 Quelle der Wonne. HúLe siisse. Ein Bild ist mir. Maria voll der Gnaden. Maria, sich wir weihen. Pilgerlied. Maria. Maienl<ónigin. Greith: Ave Maria Solo u. 2 hl. Chor. Ave Maria stella ze solnohrad. zpěvníku. Schweitzer 30 Marienlieder: Ganz herzinniglich (1676) Maria Jungfrau rein. Heuberger: Erhabne Mutter, sei Mutter der Barmherzigkeit. Bonvin S. J.: op. 94. Ave Maria. Sinzig O. F. M.: op. 9. Salve Regina. Mitterer: op. 159. O Herz das alle lVunden ze sbírky: 12. Rel. Lieder. Ku sv. andělum strážným K. Hegmann: solo a dvojhl. ženský sbor. Poli Heiliger Schutzengel mein trojhlasně. Něl<olil<rát zpíváno Anděl Páně po velkých službách Božích od F. X. Engelharta pro soprán a alt solo a dvojhl. ženský sbor. Nešpory: Deschermeierovy op. 71. dvojhl. Magnificat a Regina coeli od Wiltbergra op. 83. trojhlasně. K nejsv. srdci Páně mimo jiné: O Herz des ErlSsers, o Jesu was kann dir gieiciien wen ich zum Herzen Jesu geh: Haller dem Herzen Jesu singe atd. Mimo to po odpol. službách Božích: Ave Glůckleln. Es grauet der Morgen (dvojhl. lidová píseň). SeydIer: Wie schlágs das Herz. Haller: O unbefle kt entpfangnes Herz, C Palme sonnenklare. Aiblinger: Geleite durch die Welle: Salve Regina, O Maria Gnadenvolle (lid. písně dvojhl.). KSnig S. J.: Noch glůht deine Liebe. Haller: Mutter Gottes nicht verdienen. Ku cti sv. Josefa: Geht alle zu Joseph P. K. Stócklin: Festblumen dvojhl. Vři slavnostním díkůvzdání bylo předneseno: Te Deum od Wiltbergra op. 125• těžší, ale za to vděčné. Z »válečných písní" zobecněly: Strenger Richter: Vor deines Trones Stufen, a zvláště velmi hezká: P. D. Johner O. S. B. Hehre Friedenskónigin. P. Theresius, O. C.: Herr gib uns unser táglich Brot; při školní mši sv.: O Jesu guter Kinderfreund a jiné. Dále dvojhlasně: Fr.Pregler: Kriegsgebet. Ortwein: Herr rette uns. P. Griesbacher: Adiuva nos. A. Lipp: Da pacem. Dr. Fr. Faist: Dankeslied nach einer siegreichen Schlacht. J. H. Lůtzel: Salvum fac regem. C. Frey: Bitte an das g&ttliche Herz Jesu: O Friedensquell. J. Kraifineier S. J.: Herrscher aller Vúlkerscharen : Gebet fůrs Vaterland. Po smutečních službách Božích za padlé vojíny zpíváno: B. Grůner O. S. B.: Ruh im Frieden pro jeden hlas s průvodem varhan, nebo Richard Fricke op. 61. Requiem za padlé německé vojíny. Donderer: Am Grabe eines Helden pro smíšený sbor. Lidový zpěv pěstován dle Manny, mezitím i tře:: Singmesse, v níž se střídá po celou mši sv.

recitativ a zpěv. V minulém roce vyučoval ve druhé třídě zpěvu farář dle methody Stehle-ovy: KI. Sángerbrevier. Noty byly na cyklostylu rozmnoženv. Tím způsobem školní děti mají: jistotu v intonaci a dovedou písně z Manny samostatně, bez doprovodu zpívati. Pro první rok omezena cvičení na jednohlasná. Po prázdninách, dá-li Pán Buh, začneme s dvojhlasými. Pokus byl učiněn i v první třídě s druhým a třetím rokem s uspokojivým výsledkem; děti obzvláště na-dané, které měly zálibu ve zpěvu, měly příležitost naučiti se zpívati dle not a zpívají také i v kostele, ovšem že schází výška i síla, což však postupem času přijde samo sebou. Intervallová cvičení již prodělaly. V kostele se zpívaji i těžší písně při večerních každodenních pobožnostech za vojíny bez doprovodu, takže jsou už majetkem lidu, bez ohledu na to, že jsou staré. I moderní píseň duchovní byla zpívána nejen při zpěvních cvičeních, nýbrž i v kostele ze sbírl<y Kraitmeiera S. J. Die katholische Kirche-. Osada je chudá; záduší žádné. Ředitelem kůru je nyní 14letý, chudý hošíl<, který stěží dosáhne na pedál. Otec mu koupil !aciné harmonium a nyní také mladší hoši, dvanáctiletý a osmiletý učí se od staršího, který vyšel ze školy a prodělává Pielovu Harmonielehre, Springerovy příručky h doprovázení chorálu a učí se latině. Plat nemá žádný, jen za zádušní mši sv. a štolu. Zádost je podaná, aby z malého círk. jmění aspoň něco dostával. Pán Bůh to pnžehnal, 1< jeho cti a chvále to b!10 a bude.	J. Filipi, farář.
ARCIDIECESNÍJED.CYRILL.V PRAZE.
DR. FR. STEJSKAL.
Duchovní koncert v Nových Benátkách. Ke zprávě o duchovním koncertu uveřejněné v minulém čísle -Cyrilla, pokládá nížepsaný s hledem k výnosu rejd. I<níž. arcib. Ordinariatu v Praze z 5. dubna 1916 N. O. 33. za nutné připojiti následující vysvětlení: Provozování duchovních skladeb v děkanském kostele v Nov. Benátkách bylo dovoleno, když spiněny byly tyto podmínl<y: S duchovními skladbami byla spojena bezprostředně odpolední obvyklá pobožnost nedělní, kostel, u něhož žádné vstupné nebylo vybíráno, byl otevřen všem věřícím.
Dr. Veselý, děkan,

ZPRÁVY OSOBNÍ.
t Antonín M~lzer, nestor českých varhanářů. Dne S. srpna t. r. zemřel v Kutné Hoře ve stáří 77 let jeden z prvních průkopníků českého umění varhanář•sl<ého a majitel nejstaršího, již v r. 1859 za-loženého velkozávodu na stavbu varhan — A n t o n í n M & l z e r. Nabyv potřebných odborných vědomostí ve svém oboru i soukromým studiem v architektuře, odebral se za účelem dalšího zdokonalení do Německa, kde po dobu 10 let zaměstnán byl v prvých závodech, tehda také ještě jen po skrovnu se vyskytujících. Obohativ se novými zkušenostmi, vrátil se zpět do Čech, aby poblíže rodiště založil v Kutné Hoře svi i závod. Avšak ani tu neustal sledovati vývoj, jejž stavba varhan prodělávala v štastněji situované cizině a proto byl vždy z prvních, kdož ve svém závodě využili nového pokroku. Při tom však nikdy prostě nenapodobil, nýbrž snažil se vždy docíliti dalšího zdokonalení soustavy. Již v r. 1875 postavil prvé varhany v novém systému kůželkovém, u nás do té doby téměř neznámém, a v krátké době předešel v této soustavě cizinu, nahradiv kůželkové záklopky membrankami a použiv při této soustavě pneumatického za-řízení rejstříků. Téměř současně se závody německými zavedl u nás soustavu pneumatickou, k jejímuž po-drobnému studiu vyslal jednoho ze svých synů, dnes závod vedoucích, do předních podniků ciziny. A v této