64	CYRILL	XLII.

Fol. 125b Zkrác. (homo factus est. Confiteor ... saeculi. Amen), jednohl., bez tr.
Pa-trem o - mni - po - ten - tem	fa cto‑
Též krác. v XIII A 2 fol. 73, nekráceno v Sedlč. fol. 74b.
Fol. 1264 Zkrác. k »finis. Amen«, bez tr., jednohl. Nekráceno v Sedlé. fol. 76; .
Pa	- trem o - mni - po	- - ten -tem	fa - cto‑
K tomuto nápěvu zpívali kališníci též sanctus, dále řadu písní, hlavně adventních, přetvořivše liturgickou skladbu na strofickou píseň. (Ave lesu virginis, V světle chodme).
Fol. 127,1 Zkrác. k 4inis. Amen-, bez tr., jednohl. Též zkrác. v XIII A 2 fol. 14a, ve Slav. str. 79.; v Sedlčan. fol. W, s nekrác. textem a v tonině dorské. nikoliv mixolydické, jako u Fr.
--	-- -	- -
Pa - - - trem o - mni - po - ten - tem	fa-I— i J

Fol. 127b I	--°~

~• . ~~ __
Pa-trem o - mni po	ten
jediná čtyřhlasá věta, která se třináckrát opakuje k textu Patrem bez tropú.
f7
EMIL BEZECNÝ:

Repetitorium dějin hudby. Housle. '
Nejstarší nástroje smyčcové, vývin houslařství a nejhlavnější školy.
O vzniku a vývoji nástrojů smyčcových po-strádáme až dokonce XV. století souvislých zpráv. Spisovatelé hudební jen příležitostně o nich se zmiňují. Teprve na počátku XVI. věku pojednává o nich souvisle kněz Šeb. Virdung (yMusica gesucht und ausgezogen durch Sebastianum Virdung, Priester von Amberg«), Martin Agricola (,Musica instrumentalisdeutscha), lan Gerle (> Musica Teusch auf Instrument der groGen und kleynen Geygen und Lautten«.)
Vývoj nástrojú smyčcových souvisí úzce se zdokonalením smyčce, který původně měl tvar nenapjatého luku a průběhem doby vyvinul se ve svou nynější podobu, kterou vyrvcholil francouský mistr houslař Fr. Tourte (1747-1835).

Nástroje smyčcové jsou vymožeností středověku a vznikly nejspíše ve staré Britanii, kde Bardové doprovázeli své zpěvy na c h ro t ě (charota, craus) nejstarším nám známým nástroji strunném.
V dalším vývoji setkáváme se postupně s následujícími nástroji :
R e b e k (arab. rebab) není orientálského původu; skládá se z dřevěného rámu, jenž tvoří desky postranné a pokryt jest pergamenovou kůží. Měl původně dvě, později pak tři struny. Oproti tomu byla 1 y r a potažena jednou pouze strunou, na strunníku upevněnou a přes kobylku nataženou. Na ozvučné desce vyříznuty dva polokruhovité zvukové otvory.
T r u m s c h e i t jest v podstatě zvětšený monochord : Na dlouhém ozvučníku napjata jest jedna pouze silná struna. Lehkým dotekem prstu a jemným smykem docílilo se tónů