YRI
Isll
ČASOPIS
PRO KATOLICKOU HUDBU POSVÁTNOU V ČECHÁCH, NA MORAVĚ A VE SLEZSKU.
ZÁROVEŇ ORGÁN A MAJETEK OBECNÉ JEDNOTY CYRILLSKÉ. ZAKLADATEL FERD. LEHNER.  RED. DR. DOBROSLAV OREL.
c
ROČNÍK XLI.	Dne 15. listopadu 1915.	ČÍSLO 9.
*CYR[LL< vychází měsíčně mimo prázdniny desetkrát za rok. Roční předplatné 5 K (mimo Rakousko 6 K) jakož i jiné peněžní zásilky budtež zasílány na O. J. C. v Praze 1370-I1. — Rekiamace nefrank. a inseráty administrátor Bohumil Kašpar, řed. kúru, Smíchov č. 1294. — Veškeré rukopisy a časopisy na výměnu přiiímá redakce ~Cyrilla= v Praze-V. č. 133. — Redakční sbor: za D. J. C. v Č. Budějovicích K. B o č e k ; za D. J . C. v Praze: prof. Dr. Fr. S t e i s k a I, Král. Vinohrady; za Litoměřice Jos. C. S y c h r a, Mladá Boleslav; za Olomouc Adolf P a r m a, farář v Rešově; za Brno Oldřich N e c i d, farář v Lednici u Bředavě.
NAŘIZEIIÍ nejd. k. arcib. konsistoře v Praze o odebírání časopisu „CYRILL” na nčet sádnšního jmění je z 8.
ledna 1909 tis. 16.587, nejd. b. konsistoře v H r a d c i K r á 1 o v é z 21. ledna 1908 č. 1225, nejd. b. konsi‑
stoře v L i t o měř i c í c h z 15. února 1909 č. 975 a nejd, b. konsistoře v Č. B u děj o v i e í c h s 15. února
r. 1909 č. 4, povolení nejd. b. konsistoře v O l o m o u c l předpláceti čas. „Cyrill” z kostelnífo jmění je
v „Acta Curiae Archiepiscopalis Olomucensis čís. 3, 1909, str. 44. Nr. 430811, povoleni nejd. bIsk. konsistoře
v Brně v „Ar' Curiae čís. 11, 19 13, VIII., str. 179” a svolení pro farní kostely pod patronátem zeměpan‑
sk' . a náb. matice vpnosem ministerstva kultu a vyučování a 6. března 1912 čís. 872.
KAREL BCČEK:
O „zvráceném akcentování” chorálu ed. vat.
Každá novota má své odpúrce; nejvíce jich má mezi milovníky a přívrženci toho, co jí má ustoupiti. Nedivme se tudíž, že i >,nový chorál« má své odpúrce a to zvláště mezi těmi, kteří z rúzných příčin — pěkných i méně pěl{ných — neradi se loučí s chorálem medicejským, t. j. s něčím, v čem byli vychováni, čemu přivykli, co již umějí, čeho nemusí teprve kupovati atd. Proto se nedivme, naráží-li vítězně postupující »vetřelec« namnoze na tuhý odpor, anebo dopadají-li narí i střely z tábora nepřátelského, mnohá docela s omamujícími plyny ...
Jedna z nich, vyrobená rukou starého Cyrillisty a vržená přes oceán až z AmerikN,,, vybuchla bezprostředně přede mnou syčíc: Osudný princip nového chorálu jest zvrácené akcentování. Že prý na nepřízvučnou slabiku patří pravidlem přízvučná nota neb skupina not a na přízvučnou slabiku zase pravidlem nepřízvučná nota. Rozumné pravidlo staví se zde na hlavu, a tím je vatikánské vydání velice pokaženo. Jenom porovnat novochorální Introit při Requiem se starým medicejským ...a
Aby snad pro omamující plyny této střely neodhodil mnohý nováček zbraně, anebo se dokonce nezalknul, dovolím si je rozptýliti a to týmž zpúsobem, jakým byly vyvolány. Odpovím totiž na stylisaci populární, každému dostupnou, zpúsobem prostým.
Výtka o zvráceném akcentování jest pronesena bez jakékoli výhrady; platí tedy o chorálu vúbec t. j. jak o chorálu syllabickém, tak o chorálu melismatickém. Nuže zkoumejme její oprávněnost
1. na chorálu syllabickém a
II. na chorálu nielismatitckém.
Ad I. 0 c h o r á 1 u s y 11 a b i c k é m pravím rozhodně, že jemu »zvrácené akcentování« vytýkati nelze.
Na doklad svého tvrzení odvolávám se na prvou část svého článku »O psalmodii ed. vat.« (v Cyrill« 1915 č. 2.) a na článek »Drobnosti z ed. vat.« (=Cyrill« 1914 č. 1. a 2.),