XLI.	CYRILL	107

V tempus ( bývá notováno hojně dvojhlasů a tříhlasů staršího benru. Zápisy téže skladby liší se mnohdy v různých rukopisech tou měrou, že jen bedlivým jich přirovnáním Ize nalézti správný způsob přenesení do moderní notace. Franusův kancionál a ještě více Speciálník bývají tu dobrými vůdci; bez nich je na př. universitní rukopis VI C 20a a VI B 24 knihou nesrozumitelnou. Ještě ke konci stol. XVI. notovány jsou rorátní kantileny v českých roraminech v »tempus imperfectum cum prolatione maiori«.
Jako příklad notace v( následuje starobylý dvojhlas » I n s í g n i s i n f a n t u 1 e« die různých rukopisů') a v moderním přepise

Přepis do '/'2 taktu.')
j =c-=
tan - - -	tu -	- le.
tan - tu 	le.
Tempus perfectum integri valoris.
Ani zde není tempus Q předepsáno, ale lze je snadno poznati z pravidelného střídání noty brevis se semibrevis a naopak :   nebo  . Střídání toto podmíněno jest metrem podloženého textu. První díl motetta bývá v  , druhý díl v obráceném rhytmu:  . Minimy se vyskytují jen zřídka. Nota brevis dle pravidla •a parte ante« a dle »a parte
') Pod čís. 1. jest opis z rkp. univ. v Praze sign. VI C 20a fol. 57a, čís. 2. jest z rkp. univ. v Praze sign. V[ B 24, fol. 1601), čís. 3. z Franuse fol. 326b, č. 4. ze Speciálníku fol m 15b; v rukopise musejním v Praze sign. XIII A 2 fol. 360b jest dvojhlas tento notován jako ve Speciálníku, ale schází punctum divi‑
sionis v diskantu za notou f.
=) Varianty v diskantu nebyly respektovány při přepisu ; za základ vzat byl zápis z Franuse a Speciálníku.

pWrapPolygonVertices8;7;(0,0);(0,21057);(20389,21057);(20389,21605);(21598,21605);(21598,0);(0,0);fBehindDocument1In	in	sig-nis in - fan-tu - le in