86	CYRILL	XLI.

a platnosti jednotlivých not. Ve zjednodušení piné notace mensurální zrcadlí se demokratické vlivy husitského umění zpěvného.
K periodě prvé patří vedle zmíněného vyšebrodského kodexu český kancionál iistebnický. K periodě druhé české notace mensurální čítati nutno kodex Vyšehradský, latinský kancionál jistebnický, jindřichohradecký graduál z r. 1491 a j.
Mizí v nich zvláštní platnost a význam červené noty; hlasy se notují pravidelně černě. Význam a trvání not, zvláště v ligaturách není ještě ustálen. Brevis a longa se vzájemně zaměňují.
K pinému rozvoji a přesné platnosti přichází piná (černá) nota mensurální teprv kolem roku 1500, kterým počíná perioda třetí černé mensurální notace.
Bylo nutno aspoň v přehledu uvésti vývoj notace mensurální v Čechách, aby bylo možno do tohoto rámce správně umístit kancionál Franusův a vystihnout i po této stránce jeho velikou cenu.
Kancionál Fran usův jest prvním vzácným příkladem hotové, správné a jasné notace m e n s u r á 1 n í s p 1 n o u notou, af černou nebo jiné barvy.
Kancionál Franusův začíná tedy třetí periodu černé mensurální notace v Čechách, jež se pak udržuje po celé XV. a XVI. sioletí vedle notace bílé.
S kancionálem Franusovým jest asi téhož stáří graduál sedlčanský, jehož jednohlasé kantileny a vícehlasé zpěvy jsou také psány černou notou mensurální. Graduál ten však není přesně datován jako kancionál Franusův.
Tutéž notaci obsahují i universitní rukopisy sign. VI C W' a sign.;Vl B 24 z XV.-XVI. století. Jejich notace však je místy nedbale provedena a bez kodexu Franusova a hlavné beze speciálníku zůstává někde naprosto nesrozumitelnou.
Vedle Franuse a speciálníku nejlepší notací se může chlubiti zminěný již graduál z 1512 v knihovně musejní, sign. XII I A 2.
Kritické popsání notace Franusova kancionálu jest zároveň klíčem k notaci kancionálů uvedených. V čem se platnost a význam not v jednotlivých kancionálech od sebe liší, kde se Franus od ostatních odchyluje, bude vždy poznamenáno. Jen neustálým přirovná-váním soudobých rukopisův lze obdržeti přesný obraz hudební palaeografie z první polo-viny XVI. věku, k němuž základní pravidla podává kancionál Franusův a;mnohá`rozluštění důležitá poskytuje speciálník.
Následující pravidla jsou tedy výsledkem kritického posouzení všech uvedených rukopisů; jeví se jako abstrakce všech těch zvláštností, které často jen, empiricky lbylo nutno hledati, až konečně se podařilo skladbu přenésti do moderního notopisu.
Správnost přepisů, potvrzená přesností harmonickou, dokazuje zpětně i správnost pravidel, naajichž základě se tyto transkripce děly. Tvar not:	Ligatury (noty vázané):
							
		..	•:	,,	11.1		
				V~			
1							
							
	i	•	b •	oo	s~	~ ~	Hi	~l ~ ~	

						n	š	ti	~i