28	CYRiLL	XLI.

DR. D. OREL:
Kancionál FranusůV.	(Pol<račování.)
Vedle výzdoby chrámové postaral se Franus o kancionál, jenž přetrval i jej i jeho oltář, do dnes ukazuje Franusovo porozumění pro krásný zpěv liturgický a jest důkazem jeho velmi štédré ruky. — Kancionál nazývá se u Švendy (II, 34) znamenitý m a n t i f o n á ř em,. Slovo antifonář jest však pro hudební rukopis nedobře voleno, poněvadž neobsahuje žádných antifon, ani zpěvů k církevním hodinkám mimo dva případ}; lépe by mu svědčilo jméno Graduale, protože obsahuje proměnlivé i stálé části mešních formulářů vedle kántilen jednohlasých a motett vícehlasých. V době novější i v Památkách archaeologických z r. 1857 se cituje antifonář ten jako K a n c i o n á 1 F r a n u s ti v; toho jména se tedy přidržujeme i my, poněvadž není na odpor hudebnímu jeho obsahu. .
Kancionál Franusův jest dle slov Švendových „v bílé svinské koži neb pargamenu povrchu oditý, mosazem okovaný, na velikém pargamenu sličně a výborně sepsaný, mnohými malými obrazy i dobrým zlatem zvlášf v počátních písmenách ozdobený”.
Velikost listů jest 60 X 39 cm. Švenda naměřil také asi tolik, výšky 1 loket a 3 coule (skoro 62 cm) a v šířce skoro `', lokte.
Nyní má kancionál pouze 367 listů. Signatura je stará dle písmen, i nová. tužkou přepsaná číslicemi na jednotlivých listech.
Dle staré signatury obsahuje kancionál	'
	od písmeny A listův XV,	od písmeny M listuv XV,
	»	»	B	XV,	N	XV,
	»	C	» XV,	»	0	u XV,
	»	»	D	»	XIV),	P	XV,
	D	»	E » XV,	»	Q » XV.
	»	F	XV,	R » XV.
	n	G » XV.	S	XV,
»	H » XV,	»	T	XV,
	»	»	I	D	XV,	»	»	U	» XV,
»	K » XV,	u	»	X » XV,
	»	L	» XV,	»	»	Y	» XIV.
Vystřiženy jsou listy J V., VI., VIL, VIII., IX., X., XI., XII., XIII., XIV. Mnoho listův jest bez staré signatury.
Kancionál jest charakterisován na prvním listě (fol. la) následujícím nápisem:
»anno ab incarrlatione Christi ultra mdle et guingentos guinfo, sexta klus Nouembris <lie guiirla vero a sevo gelidi Saturni cum turioso .parte in I eone conyressu, indusfrius vir Uonninus Joannes cognomiru! Franus arte punni~c.r, civis in urbe Grecoreginae degens sna el opera e[ ~inpensis hoc niemnrubiliseimum perque horrendam voliuninis opus iit lemplam Spirilns s~uicti rluinquaginlu guůigue 1'rugensi11111 Grussurunn Se.ragenis coniparavit, eam polissinumi nactns radonem, uf scilice[ ex eo iuimorlalem 1)eum omnibusque eius sunctis hun ahnade loni indelesse honos el luus corlseyua[ur. Lpse vero sune salutis aninuie per id rgregiunl et preclarnm faciIuiN guum ~' optinie consulcre queal.«
Česky dle Svendy:
»Roku od vtělení Krystova přes tisíc a pět set pátého, osmého dne listopadu, pátého pak dne od ukrutného mrazovitého Saturna (Hladoleta) se steklým Marsem (Smrtonošem) na Lva potýkání vtipný muž pan Jan příjmením Franus, řemesla soukeník, měštěnín z Králové Hradci bydlící svou péčí (snažností) i nákladem toto paměti nejhodnější a přeukrutné knihy dílo do kostela Ducha sv. za padesát pět pražských grošů objednal, tuto nejvíce nalézá příčinu, by totižto z něho nesmrtelného Boha a všech jeho svatých jak hojně, tak neustále čest a sláva následovala. On pak své duše spasení skrze ten výborný a znamenitý skutek nejlépe poraditi mohl.,
Švenda jest nadšen zvláště úmyslem, kterým byl Franus veden, při opatření díla tak nákladného pro kostel, staví jej před oči svých vrstevníkú a volá: »O kdyby toho nápisu závírka častěji na mysli a před očima byla potomkiIm, by toho, čeho jim Búh požehná, ne tak marně jen pro tělo své k pokrmu červům a snad. k podnětí budoucího ohně vy nakládali!« (Švenda II, 35.)