XL.	CYRILL	119

První z nich shoduje se s dřívějším pro tyto svátky předepsaným. Přidáno jest k prvé mši HCunctipotens Genitor Deus« a nápěv Ite ozývá se tiž v prvém Kyrie této mše, které pochází z X. stol. Zní
e	~r	—N—N‑
I - te,	mis-sa est.
Třeba si tu všimnouti posledního úryvku, který se odlišuje od znění dřívějšího. Tam totiž se zpívalo
	e	mis - sa est.
jest změněna skupina druhá v podatus subpunctis se čtyřmi notami a poslední tři slabiky Isou jinak deklamovány. V transkripci z Graduale parvum str- 332 zní
e	e	mis- sa est.
Druhý nápěv Ite pro svátky dvojné
	ti—ire	-- re	-
--	-	_r r ~-	-I-emo -r-- -- I- te,	mis-sa est.
náleží ke mši (č. V.) »Kyrie magnae Deus potentiae« a objevuje se již ve třetím Kyrie, které jest ze stol. XIII. V Graduale parvum na str. 336. Třetí Ite in duplicibus má nápěv:
^
-=~ ~ r~ -		ram ~ - r-  e 1`N --a - e~ r r -~--	r -
	I - te,	mis-sa est.
připojeno jest v Kyriale k formuláři č. VI. »Kyrie Rex Genítur« a ozývá se již v prvém Kyrie (z X. stol.). V Graduale parvum na str. 340. Ctvrtý nápěv zní:
-‑
I te,	mis-sa est.
jest ve formuláři č. VII. »Kyrie Rex splendens«, kdež se ozývá v Christe eleison ze stol. X. V Graduale parvum na str. 344.
Poslední páté Ite jest z líbezné mše »De Angelis« (č. VIII.)
M	L	-
-  	emo -~r r q ~
	I - te,	mis-sa est.
kde rovněž již v prvém Kyrie (ze stol. XV.—XVI.) nápěv ten slyšíme.
e) Pro svátky mariánské, ač pro ně má Kyriale dvě mše (č. IX. a X.) a také jak již bylo řečeno dvě intonace Gloria, jest Ite pouze jedno, které celkem se shoduie s nápěvem dříve užívaným :
r— — -	-
	_
	I	- te,	mis-sa est.