98	CYRILL	U.

c)	Vedle tohoto obyčejného a předepsaného způsobu uvádí edice vatikánská pro zpěv orace ještě jiný způsob »ad libitum«, který obsažen byl v Cantorinu curiae Romanae z r. 1513. Rovněž i zpěv orace ad aspersionem aquae atd. uvádí se zvláštní ad libitum.
Budtež tu též poznamenány ještě intonace, které s orací při mši sv. někdy bývají spojeny.
Předesílá-li kněz oraci slova Orémus-Flectámus génua, zpívá je dle vatikánské edice právě tak, jako se zpívala dříve, totiž:
O-ré-mus. Fle-ctámus gé-nu -a
Za to odpověd Leváte liší se v novém vydání od předešlého znění. Odpovídá se:

A_ ř
®I 9 A~	-
Le-vá- te.
Jest tedy odpověd táž jako » Orémus«, kdežto dříve odpověd zněla:
tt	® ®—T —
Le - vá - te.
Rovněž doznala změny intonace o všedních dnech postních, kde kněz po Postcommunio zpívá slova »Humiliáte cápita vestra Deo«. Kdežto dřívější intonace zněla
jest ve Vatikánské edici předepsáno:
Hu-mi - li - á - te cá- pi -ta ve-stra De-o.
2. Epi~tOla jako doposud zpívá se na jednom tónu. Jen v tom případě, vyskytne-li se v textu otázka, nastoupí modulace hlasu, která se od dřívějšího způsobu liší. Otázka, která zněla dříve:
A--	_	__
Ia- Zpívá se nyní tím způsobem, že od poslední čárky, která předchází otazník, klesne zpěvák hlasem o půltón a konečná melodická fráse, podobná otázce, jak se zpívá v pašijích, nastupuje pravidelně na třetí slabice od konce. Na př.:
s	i _
Sed di -co: numquid non au - di - érunt? de E-dam, tinctis ve-sti-bus de Bosra?
Je-li věta tázací krátká, zpívá se na př.:
Quám ob-rem? Sed quid? Quae?
Mimo to uvádí edice vatikánská ještě jiný způsob zpěvu epištoly ad libitum, který
dříve skorem všeobecně se užíval a ještě in Cantorino Romano z r. 1513 byl obsažen. Způsob ten, ovšem dosti porušený, užíval se i u nás, hlavně v některých chrámech

řádových.