XL.	CYRILL	65

Baron, generální vikář, bývalý rektor semináře záhřebskébo a rektor magnificus. V něm ztratila církevní hudba v Chorvatsku obětavého mecenáše. Vy-nikal totiž dr. Baron při své zbožnosti a učenosti zvláštní láskou k hudbě církevní, zvláště k reformním snahám sv. Otce Pia X. Velikou zásluhu o rozkvět církevní hudby v Chorvatsku si zjednal jednak svým vlivem, jednak hmotnou podporou. Především usiloval o to, aby byli posláni dva kněží do Řezna, kde by se vzdělali v církevní hudbě. Nejdůst. záhřebská kapitula s nejd arcibiskupem drem. Jiřím Posilovičem ráda jeho přání vyhověla. Po návratu zůstali oba kněží M. Novák a F. Hajdukovič v Záhřebu a svěřena jim starost o církevní hudbu. Oba nadšení přátelé dali se s chutí do nesnadné práce. M. Novák založil se Zjaličem círl<evně-hudební časopis »Sv. Cecilija«. F. Hajdukovič pak sestavil dětský pěvecký sbor, který byl nejprve zřízen prozatímně, později r. 1908 ustálen. Brzy na to, půl druhého roku po vydání listu, bylo založeno družstvo ceciliánské za týmž účelem jako naše O. J. Cyrillská. Opět zemřelý dr. Baron to byl, který nejhorlivěji podporoval tyto blahodárnP podniky. Při tom nezapomněl na bohoslovecký seminář. Ještě jako ředitel semináře, jímž byl od r. 1897-1907, snažil se vzbuditi zájem bohoslovců pro církevní hudbu. Docházel ke zpěvákům a ptával se, zda je ten či onen zpěv těžký. Povzbuzoval 1< vytrvalosti, poněvadž se jedná o čest a slávu Boží, která byla cílem také všech promyšlených činů. Přál si, aby se theologové důkladně vycvičili ve zpěvu chorálním. Proto přimluvil se u nejd kapituly, aby se po čtyři léta udělovala několika bohoslovcům podpora, by se mohli odebrati za tím účelem k benediktinům do Seckavy. Též jindy zemřelý rád pomohl, jednalo-]i se o zvelebení církevní hudby. F. Hajdukovič sám vyznává, že se mu dostalo bohaté podpory, kdykoli jí potřeboval pro vlastní studium hudby. Motu proprio sv. Otce přijal dr. Baron jako věrný syn církve s největší úctou. Přál si proto upřímně, aby církevní hudba v kathedrále záhřebské úpině vyhovovala předpisům sv. Otce. Když se před sedmi roky jeho touha uskutečnila, měl z toho největší radost. Roku 1904 dal postaviti ve svém rodišti Kutině sochu lurdské P. Marie. Dle jeho přání se mělo zpívati dle předpisů církevních. Hajdukovič s Novákem rádi se o to postarali. Jak tu plesal doktor Baron! Později často říkával, že jeho Kutina byla první, kde se zpívalo dle předpisů církevních. Jeho zásluhou mnohý schopný talent moh] se uplatniti. Tak Miroslav Novák by se sotva nyní těšil takové oblibě, kdyby nebylo dra. Barona. Nebýti zemřelého, sotva by požíval chorál v záhřebské kathedrále takové přízně jako nyní. Tak na př. v loni o Velikonocích zpívala se v kathedrále celá mše chorálně dle vatikánského vydání na Zelený čtvrtek (č. 2. , na Bílou sobotu (č. 8.), v pondělí velikonoční (č. 2.), a mimo to chorální Credo se čtyřhlasým »Et incarnatus« na Hod Boží. Ještě zajímavější byl pořádek zpěvů o minulých svátcích vánočních, kdy se při půlnoční mší sv. rozléhaly kathedrálou milé, zbožné zvuky chórální mše č. 8. Na sv. Stěpána pak zpívána opět chorální mše č. 2. Z těchto několika příkladů patrno, iak bohaté ovoce přinesly snahy dra. Barona. Jistě nezůstanou jeho záslužné práce bez odměny ani na věčnosti, jak můžeme doufati. Kéž dojdou náležitého uznání i mezi našimi bratry slovanskými k upřímné radosti všech cyrillistů!	F. Kalous, C. SS. R.
** Při české hudební škole matiční v Č. Budějovicích zřízeno bude, jak již obšírněji oznámeno, od prázdnin oddělení varhanické. Bude jich
u nás 5: v P r a z e (na konservatoři), v L i t o měř i-cích (diecesní), v Českých Budějovicích,
v Brně a v Mariánských Horách.

Osmnáctá výroční valná hromada jed-noty hudebních stavů konala se v pátek dne 17. července 1914 v Č. Budějovicích v české hudební škole v Otakarově ul o 9. hod. dopolední s tímto pořadem: 1. Zahájení. 2. Ctení došlých spisů a volba zapisovatele. 3. Ctení a ověření zápisu loňské valné hromady. 4. Zpráva jednatele. S. Zpráva pokladníka a revisorův účtů. 6. Zprávy odborů. 7. Zpráva odboru úmrtního. 8. Návrhy výboru ve-černí předporadou usnesené. 9. Přijímání nových členů. 10. Volby. 11. Určení příští valné hromady. 12. Volné návrhy. — Dne 17. července 1914 ve 2 hodiny odpoledne počali v české hudební škole přednášky hudebně-paedagogické s praktickými ukázkami se žactvem. Večer v orchestrální síni české hudební školy o 8. hodině večerní k o n c e r t pro účastníky valné hromady. V sobotu dne 18. července ráno prohlídka města a v poledne odjezd na Hlubokou. Prohlídka zámku. Odtud lze podniknouti vděčné výlety do Tábora, Bechyně, Jindřichova Hradce, Písku, Prachatic a j.
Michael Haller, kanovník a duch. rada v Řezně, který po boku dra. Naberla a ostatních stál v prvých řadách horlivých pracovníků pro zvelebení a reformu církevní hudby, slavil 26. června 1914 své padesátileté jubileum kněžské. Haller vyučoval dlouhá léta kontra-punktu na řezenské škole pro církevní hudbu a pilně skládal. Jeho plynné, snadné skladby jsou také u nás známy.
Úmrtí. Dne 30. června t. r. zemřel v Bubenči hudební skladatel Josef Jeřábek a byI v pátek dne 3. července z basiliky sv. Václava na Smíchově pohřben do rodinné hrobky na Malvazinkách. J. Jeřábek narodil se 9. března 1853 v Karlíně. V letech osmdesátých minulého století byl činným literárně a působil také jako referent »Nár. Listů«. Ruchu hudebního se pilně účastnil také v hudebním odboru Umělecké Besedy. Skladeb jeho jest značné množství mezi nimi i mše a některá motetta. Z orchestrálních skladeb symf. báseň Evropa, skladby komorní, klav. kvartett jeho poctěn jednou z cen Čes. komor. spolku, sbory (provedené Hlaholem), opery Svatba na Kiecanech, Mikuláš Dačický z Heslova (nedokončena) R. i. n.
I	RŮZNÉ ZPRÁVY.	I
Státní zkoušky z hudby. Ke zkouškám, konaným v květnu 1914 před c. k. zkušební komisí pro vyučování hudbě na školách středních a ústavech učitelských za předsednictví ředitele z Káanů, bylo připuštěno z 82 kandidátů 77 28 mužských, 49 ženských, 58 národnosti české, 19 německé). Z nich od-stoupilo 5. Zkoušce se podrobilo ze zpěvu 19, ze hry houslové 6, ze hry na varhany 3, ze hry na klavír 37, ze zpěvu, hry na varhany i klavír 1, ze zpěvu i hry na klavír 6. Mezi nimi bylo 14 opravných čili doplňovacích zkoušek. Reprobováni byli: ze zpěvu 5, ze hry houslové 2, ze hry na klavír 10, ze zpěvu, hry na varhany i na klavír 1, ze zpěvu i hry na klavír 1; mezi nimi z pokusu praktického 5, z dějin hudby 4, z paedagogiky 5, z nauky o harmonii 8 (- 19), prohlášeno způsobilými 47, s vy-znamenáním 6, a sice: kand. phil. Bohumil Kyselka ze zpěvu a Pavlína Helmichová, Helena Jonášová, Marie Kočová, Jaroslav Pesa a Vlastimila Soukalová z klavíru; výsledek byl celkem uspokojivý, niveau vzdělání kandidátů přesahoval namnoze průměr. Mezi nimi byli 2 středoškolští professoři, 1 doktor fil., 1 kandidát fil., 1 duchovní, 6 učitelských sil, 5 ředitelů kůru.