XXXIX.	CYRILL	201
V hudbě nepojí se však s tóny pojmy, nýbrž jen city, a i ty jen všeobecně. Zavzní-li na př. pochod, nemyslíme na spánek. Slyšíme-li rhytmus a melodii ukolébavky, zmocní se nás zcela jiná nálada než při kvapíku. Tu objevuje se to, co lídé zovou m o c í h u d b y, co jest vlastní bytí veškeré hudby, m 1 u v í c í v ý r a z.
Ve stavu přírodním i kulturním člověk nepozoruje ani nevnímá jiné hudby, než která je živým výrazem vnitř prožitého pocitu. (Dr. GShler.)
III.
Co je k u 1 t u r a ? Kultura je povznesení člověka z přírodního stavu vzděláním, zušlechtěním duševních i mravních sil, je zpěněním nejdrahocennějších životních energií. (F. V. Krejčí.) Hudební kultura je osobnímu nadání člověka odpovídající vzdělání jeho hudebního cítění. (Dr. Gdhler.)
Zkoumáme-li mnohostranné poměry, jež kultura prodělala, než k dnešnímu stupni dospěla, neubráníme se přesvědčení, že hudba na duševní život měla ohromný vliv.
Dávno znala se čarovná moc její, jak dokazují četné staré pověsti o zpěvu Orfea, Amfiona, v Cechách o Lumíru. Již čínský filosof Konfucius zmiňuje se o mocném vlivu hudby; staří Egypfané a Indové znali a cenili neodolatelnou moc tónů. — V Homérových zpěvech ctěna hudba jako veliký dar bohů. Písmo sv. zná také moc hudby na duši i mysl ; považuje se za dar Boha. Bible zmiňuje se na mnoha místech o hudbě. — U Reků na-jdeme již bohatě se rozvíjející hud. život a theoretické spisy, je- cenu a morální význam hudby hlásají. --- Hudební historik dr. Ambros píše o Řecích: »Hud. výchova hochů měla docela jiný účel než jen zpívati písně a doprovázeti je lyrou. Měli se naučiti nejen hudbě, ale býti musikální, t. j. měl jimi prochvívati onen ether životní, jenž ve skupině tónů pře-bývá. Proto dávala »Harmonické duševní zladění«. — U jednotlivých lidí nejeví se však kultura jen jako nehybný majetek, ale také jako stav trvající činnosti, kterému bez ustavičné kulturní práce dosažený kulturní majetek znenáhla zase se ztrácí.
Proto náleží k hudební kultuře člověka talcé celkovému vzdělání odpovídající účast na všeobecné kultuře, t. j. na zdravém, veřejném hudebním pěstění.
Přirozeně nemá každý člověk na hudebním majetku a v hudební kulturní práci stejnou účast. Osobní zájem hraje zde velikou úlohu. Jsou lidé, kteří mají zvláštní nadání pro hudbu, a jiní, u kterých je toto nadání velmi skrovné.
Docela beze všech schopností hudebních není skoro člověka.
Kde se zdá, že nahodile scházejí, je toho jen příčina nedostatek případného vzdělání, nebo těžkopádnost a otupělost životního cítění. Lidí, kteří nemají hudebního sluchu, je velmi málo. Ve zpěvu příčinou bývá vada hlasivek nebo neovládání hlasivek.) Jistě je třeba pro hudbu, jako pro každé jiné, umění jistého nadání, přírodní disposice a j. Ale tyto vlastnosti dají se do jisté míry vzbuditi a rozmnožiti pílí i láskou k věci, bez čehož ani genius neprospívá.
Jemné a pravé umělecké, tedy také hudební cítění není možno bez citového »vzdělání srdce«. (Dr. Góhler.) —
Zdá se, že jdeme vstříc lepším časům. Ve všech k r u z í c h , j e ž m a j í s m y s 1 p r o cenu života a rozvoj lidstva a pracují k vyšším, čistším formám jsoucnosti, klade se požadavek, by vedle vzdělání, myšlení a praktického vědění nezanedbávala se výchova ku zdraví a živému cítění. Jednotlivci chápou, jak je třeba, by umění stalo se náruživou potřebou přítomné doby.
Že hudba na výchovné ceně vedle věd se může postaviti, tomu málo-kdo chce rozuměti, ještě méně chápati. V mnoha hudebních skladbách lze najíti tolik ducha, jako ve znamenitých vědeckých dílech. Tak hudba zaujímá mezi prostředky vzdělavacími čestné místo.
Hudba a :~péu svou strúnhou tfieorelickou je i)Mou, souvisící s uědcuni jinými.
Její nauka o zvěnách, intervallech, akkordech, k o n s o n a n c i i dissonanci z a s a h á do matematiky a akustiky, nauka o metru, rhytmu, různých taktech, je základem metriky a poetiky, přesné tvoření a vyslovování samohlásek i souhlásek, správná deklamace i rozbor textů podporuje správnou mluvu a je podkladem řečnictví, nauka o formách, dějiny i esthetika hudby mají vliv zušlechfující, budíce zájem intelligenta o umění!