XXXIX	CYRILL	193

První řádný oratorní koncert řízením Karla Douši jest S. prosince v Obecním domě o půl čtvrté hodině odpol. Na programu je Hektora Berlioze »Dětství Ježíšovo«, Oratorium o 3 dílech. I. díl: Sen Herodův. I1. díl: Útěk do Egypta. III. díl: Pří-chod do Saidy. Účinkující: Svatá Maria (soprán) pí. Arnoštka Doušová. Svatý Josef bariton) p. Jaroslav Karbulka. Herodes (bass) p. Štěpán Fišer. Vypravovatel, Setník itenor) p. Jaroslav Hájek. Polydor, Hospodář (bass) Mr. Francis A. Pangratz. Sbor: »Oratorní sdružení«. Orchestr: »Ceská Filharmonie«. U varhan p. dr. Jiří Kaván. — Doporučujeme všem Cyrillistům; i venkovu jest vhodně volena odpolední hodina koncertu.
** K žádosti duchovní správy byl magistrátem hí. města Pešti zbaven ředitelství kůru E. Stojanovič, při tamní basilice proto, že uzavřel civilní sňatek. Kdo nemá náboženského ducha, nemůže v duchu náboženském říditi kostelní hudbu.
** Čtvrtletní výborová schůze J. H. St. konví se 18. t. m. v Praze, v Representačním domě.
** Mezipoštovnťdopravoubylonaexemplář »Cyrilla« do J. zaslaný pod slova »Sanctissime Pater« modrou tužkou napsáno: ,Gert vem tvoji mater«. Dle písma vypsaného je autorem této ušlechtilosti někdo »vzdělaný«. C. k. poštovnímu ředitelství podána stížnost.
** Prof. dr. Alois Kolísek, těšící se úctě a lásce všech Cyrillistů, pozván byl opět do Kutné Hory, kde zpíval slovácké písně, sám cymbálem se doprovázeje (jako letos v Brně). »Česká Hudba« věnuje mu nadšený článek, v němž oceňuje jeho přednes písní a končí: -Dr. Kolísek jest pravým lidovým pěvcem lidu slováckého. Mluvě o přednesu jednotlivých druhů písní, dí: »Janošika považuje nikoliv za zbojníka v pravém slova smyslu, nýbrž za mstitele bezpráví. Při písních o něm jeho rty chvěje žal, v oku září naděje — tot celý pěvec Kolísek — s ním srdce posluchačů zpívá a jest rozníceno pro milou Slovač, — jíž musí, musí býti pomoženo. Kdo v zlaté struny zahrát zná, jej ctěte víc než sebe. Ctíme a budeme čím dále více ctíti dra Kolíska, neb není takých, kteří zpívají s nadšením písně národa, který pod tíhou bojů zpívá písně bolu i hrdinství. Dr. Kolísek zpívá s nadšením pro obrození. Musí přijet znova — k nám i jinam: Na shledanou!« Potud »C. Hudba«. A nač my Cyrillisté vždy se tolik těšíme o svých sjezdech? Na dra. Kolíska a jeho písně, jimiž vážnou práci tak zajímavě a krásně doplňuje.
j Karel Auer, ředitel ob. školy v Praze-VII., skonal po delší nemoci 19. listopadu 1913. Vynikal jako hudební paedagog a virtuos na housle. Stal se předsedou »Hudební Budče«, staral se o pěvecký dorost na obecných i měštanských školách pražských; za jeho vedení vzrostla oddělení pěvecká. »Budeč« zvláště v Praze-VII. Horlivě propagoval na školách B a t t k e o v u m e t h o d u, zajímal se o nejnovější vymoženosti v oboru praedagogiky zpěvní ; městskou radou by] vyslán i na první rakouský paedagogicko-hudební kongres ve Vídni. Animacandida. Requiescat!
** jednota hudebních stavů konala 18. t. m. svou čtvrtletní výborovou schúzi, prvou v novém správním roce, v Praze, v Representačním domě. Mimo běžné záležitosti rokováno zejména o postupu l< uskutečnění společného podání čtyř návrhů, se všemi sourodými organisacemi z Předlitavska. V pře-1<iadech budou zaslány do Vídně, Litoměřic, Krakova, Lvova a Lublaně. Překlady jsou hotovy a ke konečné redakci návrhů navržen výltonný výbor, který by se sešel ve Vídni a do nějž volila by jednotlivá sdružení po jednom nebo dvou členech. Navrhuje se, aby výbor ten byl,permanentní a připravil společný svaz všerakouský. Cten pamětní spis, který polské organisace zaslaly Kolu polskému i vládě. V záleži

tosti kondiční prosí výbor všecky kollegy i nečleny, aby včas upozorňovali na místa, kde v brzku změna se připravuje, zejména z Moravy, odkudž nejvíce žadostí a stesků, ale nejméně zpráv dochází.
	BIBLIOGRAFIE	
O r p h e o V e c c h i, 75 Falsibordoni octo tonorum 4 et 5 votum vyd. dr. Haberlem v Rezně
u Pusteta, obsahuje pro různé spojení hlasů parafrase na 8 vzorců žalmových. Vhodná jest tato sbírka pro vícehlasou recitaci liturgických textů, na př. Graduálií, traktů, též pro zpěv žalmů při svěcení kostela, při pohřbech pro Miserere- a j•
Palestrina, Missa Iste Confessor, pro 4h1. smíšený sbor, v úpravě Griesbacherově. (Coppenrath) jest vydána v moderní partituře na dvou a třech osnovách a opatřena znaménky přednesu a frásí. Mše není dlouhá, (malého formátu pouze 18str. partitury), v níž jest trojí druh Agnus. Benedictus jest trojhlasé; Agnus dei jest ve trojí úpravě; čís. 2. jest nejkratší a nejsnadnější. Part. M. 1'20, hlasy po 20 pf. Mše jsou ovšem á capella.
Orlando di Lasso, Missa ,Laudate Dominum de coelťs" pro 4h1. smíš. sbor, v úpravě Griesbacherově (Coppenrath-Řezno) jest těžší než uvedená Palestrinova mše »Itte Confessor« a o něco delší. Obě zanechávají, jen trochu dobře provedeny, grandiosní dojem. Polyfonie se nebojte ! Děti, zvláště hoši, rádi si něco podobného zazpívají. Když si sbor zvykne Palestrinovi a Lassovi, pak se vám vysměje, kdybyste mu předložil některé naše duchapiné skládačky z akkordů slepené, jež pro intonaci jsou mnohem těžší, než samostatně a umělecky vedený hlas i v největší spleti polyfonické. Na těchto dvou moderně upravených mších dejte okusit pěvcům svým krásu klassické hudby. Pak již můžete sáhnouti k Harantově pětihlasé mši (»Ed. Cyrill«), která jest ne-poměrně těžší, než obě jmenované.
B1.Tomáše Kempenského Čtvero knih o následování Krista, přeložil dr. J. N. Sedlák. Pan prelát a generální vikář dr. Sedlák vydal jako prvý díl Dědictví svatojanského v novém, koncisním a moderním překladu »I m m i t a t i o J e s u C h r i s t i< a dal jej vyzdobiti případnými obrazy od Fůhricha.
** Edice Gloria. Z šesti vydaných čísel prvá tři vyšla v e d r u h é m v y d á n í. (Mozart, Fantasie d moll, Offenbach, Velká směs z Hofmannových povídek a Cajkovský, Velká směs z Oněgina č. 4.) Mimo to vydáno : Schubert, Moment musical a Beethoven Andante favori.
M u s i k a d i v i n e počala vydávati jako přílohy proměnlivé Části pro neděle adventní, starších autorů, v moderní úpravě; scházející partie nahrazeny recitacemi psalmodie vatikánské. Zastoupeni jsou autoři Pietro Bonamico aJoh. Jos. Fux
v pětihlasých sborech á capella, jež dosud (I. Dom. Adventus) vyšly.
T. S c h e r m a n n, Ein Weiherituale der rómischen Kirche am Schlusse des ersten 7ahrhunderts. Můnchen u. Leipzig, Valhalla-Verlag 1913. 4 M.
J.	E. B e l s e r, Das Zeugnis der 4 Evangelisten fůr die Caufe, Eucharistie u. Geistessendung. Mit Entwůrfen zu Predigten l ber die Eucharistie, Freiburg, Herder 1912.
T. G a v r i c h a. Posliedovanie pritchachtcheniia sviatoi bogoiaolenskoi vody.(Ukon svěcení vody o Zjevení Páně), Kiev, 1912•
K.	W a l t e r: Glockenkunde, Řezno, Pustet, 1913, 9 Mk.