188	CYRILL	XXXIX.

„Was uns Not tut” pro mužský -sbor. (Rkp.) 1
Gemássigt.
Noch lrrt auf dun-klen Bah - nen das
„Engelgruss” pro mužský sbor (u Diabel libo ve Vídni).
Andank, ma non tropyo Tento.
Lei - se im A-bend-wind wispert das
„Rhein und Donaa” op. 189, pro mužský sbor. (G.)

Wohl auf, so wol-len wir das	Liedvom

„Der Tugend Ewigkeit” pro mužský sbor (u Diabelliho ve Vídni).
Moderalo risolulo.
Fest ist der Fels im Bo- den ein - ge‑

Přípitek pro mužský sbor. (Rkp.)
Ob Stie-fel o -der Schua,schwabn

 ČIPINOST CYRILLSKÁ I       

OBECNÁ JEDNOTA CYRILLSKÁ.

O. J. C. žádá P. T. farních úřadů, aby r e d a k c i ,Cyrilla" upozorňovaly včas na uprázdněná místa ředitelů kůru a varhaníků a vyžádaly si informaci o zdatnosti kompetentů přímo v redakci. Za j i n á doporučení Jednota Cyrillská neručí.

D. J. C. V ČESKÝCH BUDĚJOVICÍCH.
K. BOČEK.

Ze semináře českobudějovického. Díky
Bohu, že vydáním Antiphonale Ed. Vat. a dle něho upravených příruček k nešporám a k ostatním den-ním hodinkám minula — až na nepatrné dodělky — ona nepříjemná doba přechodní, která uváděla do rozpaků při mnohých okolnostech, obzvláště při po-řizování pomůcek pro bohoslovce-nováčky. Představený nevěděl, co má doporučiti, a podřízený si nerad pořizoval to, o čem věděl, že toho snad již budoucího roku nebude moci užívati. Než, to již minulo, recesserunt vetera, nova sunt omnia — pro mši sv. i pro hodinky. — jako »Vesperale« užíváme »Liber usualis officii« (No. 750), jejž vypravila firma Desclée et Cie. v Tournai v Belgii. »Psalmi Vesperarum« objednali jsme u firmy Bedřich Pustet v Řezně v úpravě od M. Springera. — Mně by se ovšem více zamlouvaly »Vespertini Psalmi« (No. 759) od firmy Desclée, a to jak svou úpravou, tak i poměrně velmi nízkou cenou (asi 56 h), zvláště však z toho důvodu, že dle výsady, které benediktini solesmesští dobyli v Římě nejen pro sebe, ale i pro jiné, ai neužívá se v nich tak zv. »mediatio correpta«, b) tonus peregrinus zachovává svůj dřívější tvar, maje v mediaci jeden přízvuk a tři přípravné slabiky (nyní dvě), a c) že první a šestý tonus solemnis má obdobně s tónem 2., 4. a 8. v mediaci jeden přízvuk a tři přípravné slabiky, a nikoliv dva přízvuky, jak shledáváme v úpravě nové. — Poslední dvě »vymoženosti« benediktinské jsou vedle jiného i proto velice důležity, že jejich šetřením zůstalo by v platnosti staré, osvědčené pravidlo, totiž: Opouští-li kadence (at v me‑

diaci anebo final&, recitantu notou nižší, je tato nota notou přípravnou a kadence má jeden přízvuk (na př. při tónu 4); opouští-li však kadence recitantu notou vyšší, jest nota tato notou přízvučnou a kadence jest bud o jednom přízvuku (na př. v mediaci tónu 2.), anebo o dvou přízvucích (na př. v mediaci tónu l.) — Ze pak »mediatio correpta« není nic pěkného, a že důvody proti, jak je svého času uvedl v »Rassegna Gregoriana« Dom. A. Mocquereau, jsou rovněž tak závažny, ne-li závažnější, než důvody pro ni, není zajisté také neznámo. — Z těchto důvodů chtěl jsem vyhověti přání P. Mocquereau a požádati nejd. bisk. Ordinariát v Č. Budějovicích za svolení k užívání zmíněných benediktinských »ad libitum«. Poněvadž by však byly Č. Budějovice z českomoravských diecesí jediné, jež by v tomto ohledu dělaly výjimku, upustil jsem od toho a rozhodl jsem se pro vydání Springerovo, jež stojí nevázané K 1`44 («Psalterium Vespertinum•, jež vydal P. Griesbacher u A. Coppenratha v Řezně, nikterak doporučiti nelze, jelikož slavný jinak skladatel při jeho úpravě nových předpisů buďto zúmyslně nedbal, anebo jich vůbec neprostudovala — Dne 2. listopadu pěli naši pp. bohoslovci rnatutinum a laudes z hodinek za zemřelé a pěli je, jak antiphony tak i žalmy, plynně a jednolitě, tak že i těžší tóny žalmové, jako je 4. E, byly před-neseny s lehkostí, která svědčí o dosti vysokém stupni porozumění a zručnosti. — Dne 4. listopadu zapěli ke cti sv. Karla Borr. celou mši sv. chorálně. — jinak zpíváme, jako léta předešlá, každou neděli a svátek v kathedrále chorálně Asperges, Introit, Communio a Responsoria. Slouží-li slavnou mši sv. nejd. pan biskup, zpíváme ovšem i terci, na kterou se pp. bohoslovci vždycky již těší. Nebot, zpívali-li tuto milou, ve svém melodickém útvaru tak něžnou hodinku vždycky rádi, činí tak tím raději od té doby, co po nádherné opravě naší kathedrály otevřena byla po-boční kaple mariánská, kde koná nyní biskup přípravu ke mši sv., a kde se to bohoslovcům lehčeji zpívá, než v presbytáři. Když tato »novota« letos začala, přiznávám se upřímně, že jsem si ve slabé chvilce pro sebe zabručel : »Co to už zase zavádějí!« Ale když jsem sedě v presbytáři pozoroval, že zpěv pp. bohoslovců doléhá k mému uchu daleko lahodněji, než když jsem jej mět v bezprostřední blízkosti,