164	CYRILL	XXXIX.

na manuálních klávesích upevněné, pro výpomoc nohou rukám. Ale již koncem XV. stol. objevuje se pedál s vlastními klávesy, píšfalami i vzduchovnou (v Norimberku, Bamberku a Eriurtě).
V témže století XV. vynalezeny hlasy jazýčkové, ovšem nárazné, hrubého zvuku.
Již před zavedením pedálu zavedeno ve stol. XIV. dělení vzduchovny v rejstříky a koncem téhož století pérová záklopka (S p r i n g 1 a d e), byla ale nepřesná a vymáhala stálých oprav, i vystřídala ji brzy vzduchovna zásuvková, která až do našich dnů se udržela a dle níž dosud většinu starých varhan na našich kůrech najdeme.
Tím končí doba »dětství« varhan. Nástroj dosud těžkopádný uschopněn jak k doprovodu zpěvu, tak i k umělé hře. Dosud zvolna razil si cestu do chrámů, ale nyní opanoval, stal se nástrojem zde nezbytným. V této druhé době došel všeobecného rozšíření a krása hlasu a rozmanitost těší se hlavní péči varhanářů.
Třetí doba. doba nového rozvoje a zavádění i do síní koncertních počíná zavedením soustavy k u ž e 10 v é. Prvé takové varhany postavil Hausdórfer v polovině XVIII. století v Tubinkách, ač dr. Rathmann objevil v Debrecíně v Uhrách prastarou kuželovou vzduchovnu, byzantského prý původu.
Soustava kuželová má oproti zásuvkové tu přednost, že dělíc vzduchovnu, může mřížinami různé velikosti opatřiti každý hlas potřebným množstvím vzduchu dle jeho jemnosti neb síly, i počtu píšfal u hlasů smíšených.
Hlavní rozdíl obou soustav spočívá ne v tom, že u prvé zásuvka, u druhé kužel otvor k píšfale otvírá, jakby dle jmen se zdálo, nýbrž v dělení vzduchovny ve mřížiny, u zásuvkové dle tónů, u kuželové dle rejstříků.
Postavíme-li se proti skříni varhanní, jsou mřížiny u prvé směrem pohledu, u druhé na příč. Tedy takto :

Vzduchovna zásuvková:
c	cis	d	dis	e	f	fis	atd. Principál
Vzduchovna kuželová:	oktáva
gamba a pod.

U prvé stisknutím klávesu na př. c', napiní se mřížina tónu c' pod píšfalami všech rejstříků vzduchem. Zníti mohou ale jen ty píšfaly (rejstříky), k nimž posunutím zásuvky rejstříkovým táhlem byl otvor odkryt.
U druhé stisknutím klávesu c' nazvednou se všecky kužele, všech c' ze všech rejstříků. Zníti ale mohou jen ty píšfaly, pod něž rejstříkem vzduch byl vpuštěn.
Řada vynálezů, které k zdokonalení nástroje nemálo přispěly, patří stol XVIII. a XIX. Stejnoměrná temperatura Werkmeistrem v Halberstadtu na samém prahu století
XVIII.	zavedená, v z d u c h o m ě r Fórnerův, Wagnerovo d ě l e n í v z d u c h o v o d u řadu počínají. V témže století vynalezl Kratzenstein v Petrohradě p r ů r a z n é h 1 a s y j a z ý č-k o v é, jemného zvuku.
Nesčetné množství vynálezů, nestejné ovšem ceny a trvání, přineslo varhanám století
XIX.	Tak: S i m p 1 i k a č n í s o u s t a va abbé Voglera (bez prospektu a mixtur), k o m-p r e s s n í m ě c h pro hru výraznou vyn. Kaufmann v Drážďanech, ž a 1 u s i e, r e j s t ř í k o v é crescendo, kovové destičky na místo pulpet. Různé druhy měchů, jako: skříňový, válcový, pístový a zásobní. Kombinační pedál, různé druhy vzduchoven, které se neudržely a pro něž nemáme českých názvů: Hahnenlade, Kolbenlade, Praecisionslade.
Hotový převrat ale v moderním varhanářství způsobila pneumatická páka Barkerova z r. 1832, s níž tento doma v Anglii nedošed pochopení obrátil se do Paříže ku slavnému Cavaillé-Collovi, jenž použil jí po prvé při stavbě velikých varhan v St. Dénis r. 1841 a v St. Sulpice v Paříži, o 5 manuálech a 100 hlasech.
Pneumatická páka jest malý měch, vložený do traktury, poblíže klávesnice, tak že varhaník uvádí v pohyb malý díl traktury, otvírající přístup vzduchu do míšku, který pak ostatní práci tlakem vzduchu sám koná, a tím hru činí lehkou, i při větším počtu rejstříků i spojek.