XXXIX.	CYRILL	161

REPETITORIUM DEYJIN HUDBY. EMIL BEZECNV. (POxRačovÁNí.)

ČÁST SPECL 1LNÍ.

II. ZPĚV.

1. O lidském hlase.

Ke tvoření hlasu slouží:
1.	hrtan,
orgány dýchací,
resonátory,
orgány artikulační.
1. Hrtan jest v podstatě jazýčková píšfala se dvěma blanitými jazýčky. Nalézá se na přední straně krku a je zejména u mužů dobře znatelný. Dole souvisí s trubicí dýchací, nahoře otvírá se do dutiny hltanové. jest spojen blanitými vazy s jazýlkou a lze jím pohybovati nejenom vzhůru a dolů, nýbrž též na strany. Skládá se ze tří lichých a tří sudých chrustavek. Největší z nich je chrustavka štítná, tvořící přední a postranní stěnu hrtanu. Cást nejvíce vystupující jest ohryzek. Chl•ustavka prstenová má podobu prstenu, horizontálně umístěného; přední jeho polo-vice je značně nižší než zadní. Spodní okraj této chrustavky souvisí blanami s chrustavkami průdušnice. Chrustavky konvové jsou pohyblivé a nalézají se na vrchním okraji chrustavky prstenové ; tvoří zadní část hrtanu. Epiglottis čili příklop — tenká to chrustavka srdcového tvaru — jest umístěna pod kořenem jazyka za chrustavkou štítnou a jazýlkou. Pásky hlasové jsou dvojí; dolní čili skutečné nalézají se pod nepravými a

Dutina čelní

Dutina klínová
Mušle nosní
Trubice Eustachova
Cípek Hltan

Jazyk
Příklopka (epiglotlis) Hlasivka
Průduška
Plíce
Játra s průřezem bránice.
o

jsou přirostlé jednak ke chrustavice štítnér jednak k výčnělkům chrustavek konvových-Mezi těmito nalézá se hlasivka čili štěrbina hlasová, která u mužů jest 1'9—2'5 cm,
u žen 1'4—1'7 cm dlouhá. jest v předu užší,
v zadu poněkud širší a lze ji pohyby chrustavek konvicovitých rozšířit a zúžit. Nepravé pásky hlasové nemají pro tvoření hlasu žádné-ho významu.

LITURGICKÝ ZPEV A CÍRKEVNÍ HUDBA V ANGLII.
P. BERNARD VELÍŠEK 0. S. B.

~nglický týdenník »The Universe« ze dne S. září t. r. přináší zajímavý dopis, který za‑
slal jistý Harry Tatham (laik). Dopis zní: »Nyní, když výtečnost (»pre-eminence«)
gregoriánského zpěvu byla ve Vašich sloupcích úpině uznána, klade p. Paulinus ja cobus (pseudonymní dopisovatel) závěrečnou otázku, co se má státi, aby lid se učil účastňovati se liturgie. Klíč k řešení této otázky je velmi jednoduchý; jest jím obecná škola. Lid nijak nechápe důležitost liturgického zpěvu a je zaujat jakousi nejasnou myšlenkou, že je to něco z brusu nového, jednoduše proto, že se mu nedostalo o tom ve škole nijakého poučení.
. Jsem na výsost přesvědčen, že Ize naučiti gregoriánskému zpěvu i v malých školách a to i za nejnepříznivějších podmínek. Slyšel jsem 4. třídu malých dítek (»an infants'class«) v malé venkovské škole zpívati gregoriánské »Sanctus« s takovou lehkostí, s jakou by do-vedly zazpívati anglickou píseň, a s daleko větší nábožností. Kdyby to se dělo na všech velikých a dobře opatřených katolických školách, co jich je v různých našich krajích, děti by dorostly, a dotyčné osady by se zúčastnily mše sv• s takovým zájmem, jak si to sv. Otec přeje.