XXXIX.	CYRILL	137

Od předsedy pana opata Šupa byl pak hned požádán o podporu, kdyby jí Cyrillská jednota měla potřebí.
Následovala přednáška kanovníka Bočka o »Chorálu edice vatikánské«. Jako předseda diecesní Jednoty českobudějovické a výborný znatel chorálu probral na základě výroku »poznej svou vlast a budeš ji milovati- všecky předsudky, které se proti chorálu uvádějí, a skvěle je vyvrátil. Pak v části theoretické vylíčil podstatu chorálu a jeho krásy, a doložil vše príklady. Vysvětlil také rozdíl hudby chrámové moderní a chorální a vyložil význam vatikánské edice chorálu, kterou chorá], před 300 lety zjednodušený, vrácen byl původní své bohatosti, a to péčí nynějšího sv. Otce. V praktické části své přednášky ukázal, jak jest chorál ten cvičiti a také první cvičení se všemi účastníky provedl.
0 10• hod. byla na dómě p o n t i f i k á l k a, kterou sloužil p. protonotář Msgr. Jakub Kapusta, kapitulní děkan a jíž obcovali všichni účastníci sjezdu. Při ní zpíval s b o r dómský (bohoslovci a zpěváci-laici) řízením professora Hromádky a provedeny byly: Mše Es od Frant. Musila, bývalého varhaníka na dómě, s průvodem varhan a dechových nástrojů, pak dle edice vatikánské chorální introit »Gaudeamus« a communio, graduale »Benedicta« jednohlasé s varhan. od J. C. Sychry, offertorium »Recordare« a po mši sv. » Haec dies« od prof. Hromádky, mužský sbor s průvodem dechových nástrojů.
Po mši sv. zahrál prof. B. Holub, varhaník na dómě, sonátu Frant. Musila (Edice »Cyrill«), načež účastníkům sjezdu vyložil a vysvětlil prof. Hromádka zařízení varhan na dómě, díla bratří Paštiků
Odpoledne o 2. hodině než se přikročilo k dennímu pořádku, navrhl předsedající probošt dr. M r š t í k, aby poslány byly všem vrchním pastýřům českým a moravským p o z d r a v n é t e l e g r a m y. Specielně gratulováno panu kardinálu pražskému L e o n u b a r. S k r b e n-s k é m u k abrahamovinám a panu kardinálu olomouckému dru. Františku Bauerovi k 501etému kněžskému jubileu. Mezitím došla odpověd od našeho pana biskupa na pozdravný telegram a byla hned přečtena.
Pak přednášel farář Necid » B o j o c y r i 11 s k é i d e e«. V přednášce vytkl si dva úkoly Předně obroditi cyrillskou produkci a za druhé obroditi cyrillskou reprodukci. Úkol první jest nepoměrně těžší druhého, ale jest právě tak nutný jako tento. Nebof je-li církevní zpěv vůbec analogií modlitby, pak musí ten, který komponuje, také se modliti, jinými slovy církevní skladatel musí vírou, pro kterou komponuje, býti v životě svém proniknut. Vše to dokazuje přednášející z dějin hudby církevní. Středověk piný víry, byl původcem skladeb, z nichž víra skutečně mluví. Jansenistický a racionalistický věk také komponoval církevní skladby, ale v nich úpadek vkusu jde ruku v ruce s úpadkem víry. Nynější hnutí obroďn é v ideách cyrillských musí tedy směřovati v první řadě k tomu, aby obrodilo komponisty. A k tomu i obecenstva jest potřebí. — Ú k o l d r u h ý, totiž obroditi reprodukci církevní hudby, jest již sice lehčím prvního úkolu, ale jest taktéž stejně důležitý. A také tento úkol nutno řešiti dvěma směry. Nejprve nutno zpívati věci jen cenné, a za druhé nutno je zpívati vzorně; nebof pro liturgii církevní, která je vnějším výrazem vnitřního cítění, nelze připustiti leč produkce a reprodukce dobré, ba nejlepší. Bude tedy naše Jednota cyrillská pečovati o to, aby pořízen byl kvalifikovaný seznam církevních hudebnin, pak aby vůdcové cyrillistů výkonní, t. j. dirigenti, jakož i vůdcové morální, t. j. duchovní správy, vždy v souhlase spolu pracovali a konečně aby síly výkonné vůbec sdruženy byly v hustou síf organisací cyrillských.
A tento úkol na zřeteli m~ijí idee cyrillské, jednoty cyrillské, členové cyrillští a všichni, kteří horlí pro krásu zpěvu církevního. A tento úkol bude na zřeteli míti také i naše právě se ustavivší Jednota cyrillská brněnská. — Apellem na součinnost všech vrstev v církvi skončena tato nadšená přednáška.
Na to konal praktické cvičení kanovník B o č e k, a to dle edice vatikánské. Ke cvičení vzato z konduktu za zemřelé »L i b e r a«, jako nejvíce v praxi užívané a provedeno a nacvičeno se všemi přítomnými výkonnými zpěváky. Cvičitel pak podal k r á t k ý n á v o d, jak zpívati responsoria mešní.
Jako poslední přednáška prvního dne bylo thema »Z p ě v n a s t ř e d n í c h š k o I á c h« od professora 0 r] a. Vylíčiv v úvodu nynější — celkem smutné — poměry zpěvné na středních školách, předvedl trojí úkol, který čeká každého reformátora zpěvu na školách středních. Nejprve co do zpěvu na kůru, t. j. zpěv liturgický, pak v lodi, t. j. zpěv lidový a konečně na podiu, t. j. zpěv koncertní. A všecky tři druhy zpěvu má pěstovati škola střední. A ke všem třem druhům zpěvu podává přednášející cenné náměty.