XXXIX.	CYRILL	99

důležitých děl, Jest to 20 etud op. E5, 16 etud, op. 62, 15 etud op. 63, 10 et. op. 70, tři instruktivní sonáty. Revidoval též etudy Novakovského, Bertiniho op. 100, 29, 32, valčíky Chopinovy, Hummlovy etudy op. 125 a m. j. Žáci: Málek, Škach, Suskeová, Urbanová, Houdková.
9. Virtuosové, skladatelé a paedagogové moderní.
Z vynikajících klavírních virtuosů naší doby jest převážná většina též paedagogicky činna, tak že nelze rozlišovati výkonné umělce a učitele.
Z Lisztovy školy vyšli
D' A l b e r t Eugen, nar. 1864. Viz Rep. ot. 66, 74.
A n s o r g e Konrad, nar. 1862. Viz Rep. ot. 74. Napsal 3 sonáty, písně, komorní skladby.
K l i n d w o r t h Karel, nar. 1830. Proslul klavírním výtahem k tetralogie »Prsten Nibelungův«.
L a m o n d Bedř., nar. 1868. Znamenitý interpret skladeb Beethovenových.
R o s e n t h a l Moř., nar. 1862, vynikající obrovskou technikou.
S a u e r Emil, nar. 1862, byl po šest let ředitelem mistrovské školy vídeňské. Napsal cenné etudy, 2 klavírní koncerty a j.
S i l o t i Alex., nar. 1863, též výborný dirigent, vydal zajímavé upomínky na Liszta.
S t r a d a 1 Aug., nar. 1860, proslul zpracováním děl Bachových a orchestrálních dél Lisztových pro koncertní přednes.
S t a v e n h a g e n Bernh., nar. 1862, vynikající virtuos a kapelník.
Žákem d'Albertovým jest B a c k h a u s Vil. nar. 1884 a D o h n á ni Ernst, nar. 1877, jenž proslul též jako skladatel věcí komorních a klavírních.
Nejlepším žákem Leschetitzkého j e s t P a-d e r e v s k i. Viz Rep. ot. 68. Napsal koncert, sonátu a četná jiná díla klavírní.
Brillantní technikou vyniká Řek T e 1 e m a c-q u e L a m b r i n o s, žák Ter. Carreňo.
Ze školy francouzské vyšel G o d o w s k y Leop., nar. 1870. Jest žákem Saint-Saénsovým. Má velikou techniku. Jeho 50 studií dle Chopinových etud náleží k nejtěžším skladbám klavírní literatury. Zajímavé jest jeho koncertní zpracování starších děl klavírní literatury francouzské a německé ve sbírce » Renaissance ,.
K nejlepším žijícím virtuosům patří G r ii n-f e l d Alf. Viz. ot. 7. Ferrnecio B u s o n i, nar. 1866, žák dra Mayera. (»Fantasie contra

puntistica«, hudba k vTurandot«, klavírní koncert atd.), Osip Gabrilowitsch a j.
Z dam proslavila se Klára Schumannová, Tereza Carreňe, Klotilda Kleebergová, Ž. Menter-Popper, Jugeborg Stark a m. i. Sr. ot. 6-8.
10. Výklad klassicismu a romantismu.
. Klassickým« nazýváme dílo, při němž forma a obsah stojí na stejné umělecké úrovni.
Při díle »romantickém« převládá cit, vášeň, nevázaná fantasie. Jako klassicismus v poesii vyvinul se na základě uměleckých výtvorů starých Řeků a Římanů, tak vytryskl romantismus z nadšení pro středověk, který však nebyl pojímán se stanoviska historického, nýbrž po stránce dobrodružné, fantastické, mystické. Romantika má cosi nejasného, spletitého: obraznost pracuje bez ohledu na stávájící zákony umělecké. Tím se vysvětluje, že romantikové obohacují umění, prohlubují prostředky výrazu. V t o m t o smyslu nazýváme romantikem umělce, jenž ignoruje platné formy a zákony a sám tvoří nové, odpovídající obsahu svého díla, klassicistou pak onoho, jenž úmyslně platných forem se při-držuje a snaží se je zdokonaliti.
V t o m t o smyslu jest Palestrina klassikem, monodisté a chromatikové XVII. věku pak romantiky, Seb. Bach klassik, Stamitz a Fil. Emanuel Bach romantikové, Beethoven romantik, Mendelssohn klassik.
V obvyklém slova smyslu nazýváme Palestrinu a Orl. Lassa klassickými mistry církevní polyfonie, Bacha a H indla mistry staroklassickými ; Haydn, Mozart a Beethoven jsou klassikové, Spohr, Weber, Marschner, Schubert, Mendelssohn, Schumann, Chopin jsou romantikové, Berlioz, Liszt a Wagner mistři novoromantičtí.
Každá z těchto skupin velikých mistrú má řadu předchůdců a epigonů. Epigoni jsou mistři, kráčející ve šlépějích svých velikých vzorů. Vytvořili namnoze úctyhodná díla, aniž by však přispěli podstatně k pokroku a dalšímu rozvoji umění.
Předchůdci Palestrinovi viz Rep. ot. 14, 16, jich epigony ot. 16. Předchůdci Bachovi a Hándlovi ot. 20, 27, 35, 40. Epigoni jsou Krebs, Homilius, Doles, Kirnberger, Goldberg a m. j• Předchůdci klassických mistrů viz ot. 43, 44, epigoni jsou Pleyel, Wólfl, Wanhal, Koželuh, Dusík, Múller, Hássler, Kuhlau, Schmitt, Onslow, Diabelli.
Předchúdci romantiků jsou mistři klassičtí; epigoni jich Henselt, Rubinstein, Jensen, Kirchner, Heller, Haberbier, Kessler, Klára