72	CYRILL	XXXIX.

JOB. ORATORIUM 0 DVOU DÍLECH A SEDMI OBRAZECH NA SLOVA JANA CERMÁKA SLOŽIL JOSEF NEŠVERA. — ROZBOR DÍLA NAPSAL PROF. FERD. VANĚK. — (PROVEDENO 3. BŘEZNA KARLEM DOUŠOU.) 11`0xRAČ.)

OBRAZ III. — V PŘÍBVTKU JOBOVĚ. JOB:
Hned v první úsvit, mocný Pane, za dítek blaho, dú§í čistotu
po Tobě touhou duch můj plane: Dej neklesnout jim v hříchu temnotu a kdyby přece z činu zlého je milost Tvoje hřáti ustala, slyš prosbu otce pokorného, by rul<a Tvá jim opět žehnala. Ty s nebe svého, Pane věcný, rač pohlédnouti s láskou otcovskou na lid Tvůj Tobě vždycky vděčný,
drž nad svým lidem spásnou ruku svou!

PRVNÍ POSEL :
O Pane, po tvém stádě tučném
Sabejští sáhli lstivou nástrahou
a vzali v plen. Já v zmatku hlučném sám zniknuv hlásám zvěst ti neblahou.

JEDEN PŘÍTEL:
Tvá slova isou jak jedu číše:
Kéž lží, co prošlo ze rtů tvých ohrady!

DRUHÝ POSEL:
Pán oheň seslal s nebes výše a sklál tvé ovce poblíž osady,
i sluhy strážné. Mne blesk minul, bych srdce tvoje ranil bolestí‑

DR UH Ý PŘI TEL:
Kéž sám jsi v pohromě té zhynul, bys nebyl poslem toho neštěstí.

TŘE TÍ POSEL :
Chaldejských zástup v trojím šiku
k tvým velbloudům se vplíživ chránce sfal a lup si vláčel. V pustém ryku
já zachráněn zvěst zlou jsem na se vzal.

TŘETÍ PŘÍTEL:
Zdaž v duši lidské síly dosti,
by neklesla pod tíhou těchto ran?

ČTVRTÝ POSEL:
Bůh s tebou, Jobe! V kruhu hostí, tvých dítel<, zavítavších se všech stran, tvůj prvorozenec se blažil
při jídlech vábných, víně jiskřivém.
Tu náhle vítr dravý vrazil
od strany pouště v ryku bouřlivém na čtyři úhly síní skvoucích
a hodovníky pohřbi] ssutinou.

ČTVRTÝ PŘÍTEL:
Ach, palčivější ohňů žhoucích trest stíhá Joba duši nevinnou.
JOB:
Já probuzen byv v úkol žití jsem nahý vyšel z lůna matčina, a nahého zas po mém bytí mne přijme země, dávná otčina.

V mé duši smutno: krutou změnou se snáší na mne nízká chudoba, a za tvář dítek drahocennou
mně hrozí pustá, bolná siroba.
Tak velel Pán: a já se skláním
před Hospodinem v zbožné mysli své. Bůh dal, Bůh vzal: tof jeho přáním. Bud požehnáno, Pane, jméno Tvé!
Uvádí jej 60 taktů předehry k obrazu I., urovnej notové doklady tam), s tím rozdílem, že tam to byla jen orchestrální předehra, kdežto zde v 19. taktu přistupuje Jobův zpěv, modlitba za blaho jeho dětí. V usínající prosbu tu zabouří náhle řadou zmenšených septakkordů trombi s trombonem, věštíce pohromu, jejíž hrůzu zvyšují písklavé tóny flétny s piko lou, klarinetů a údery tamtamu:
12.	> > > > > > >
Ú	—

					

					
		Tamtam			
					
			do		
1	q	Timp.		J		
V tempo rubato (C ; = 100) první posel (soprán) zoufale a vyděšeně oznamuje, že stádo Jobovo stalo se kořistí Sabejských. Ani se lob nevzpamatuje, už je tu druhý (bas), jehož příchod oznamují trombony podobně s malou změnou v dřevěných nástrojích: blesk pobil stáda ovcí a sluhy. Dramatický spád nedopřává však oddechu, kruté rány osudu dopadají těsně za sebou. Třetí (alt) posel (příchod stejně charakterisován zde i u čtvrtého) zvěstuje zkázu velbloudů a čtvrtý (tenor) má nejhorší zprávu : na hodovníky u syna Jobova sřítila se síň a pohřbila všechny. Tato drtivá zvěst zdůrazněna ještě novou řadou septakkordů ve smyčcích. Na každou zprávu odpovídá některý z přítomných