XXXIX.	CYRILL	71

školy žák jeho J a n N e p. H u m m e 1, nar. 1778 v Prešpurku, zemř. 1837 ve Výmaru, znám jako odpůrce dusítka. Od něho jest výrok: »Poznám klaviristu nejlépe, když hraje bez pedálu.« Hummel znamená již částečný přechod od klassickéko směru k brillantnímu. Z jeho skladeb jest nejlepší septett z d, klavírní koncert z a, klav. koncert z h, sonáta z fis. Sepsal též klavírní školu.
Z jeho školy vyšel: A d o l f H e n s e 1 t, Ferd. Hiller, Zikmund Thalberg.
H e n s e l t 1814—89 působil jako inspektor hudby na Rusi. Napsal mimo jiné řadu klavírních děl, z nichž vynikají etudy op. 2, 5, koncert op. 16 z f. Redigoval instruktivní vydání děl Weberových a přidal k etudám Kramerovým druhý klavír.
Ferd. H i 11 e r 1811—85, výborný učitel, dirigent a skladatel, složil řadu oper, oratorií, komorních děl, etud a drobnějších skladeb klavírních.
Zikmund Thalberg 1812—71, nejvážnější soupeř Lisztův. Vydal mnoho brillantních klavírních skladeb, koncert,kaprice, notturna, valčíky, transskripce. Dodnes používá se při vyučování jeho etud op. 26. Opřádal s oblibou melodii passážemi mezi obě ruce rozdělenými.
Po smrti Hummlově representoval vídeňskou školu K a r e l C z e r n y 1791—1857, jenž byl po tři rohy 1800—3 žákem Beethovenovým. V jeho dílech jeví se úpiný sklon ke směru virtuosnímu; technická stránka jest mu věcí hlavní, hudební cena jeho děl jest praskrovná. Napsal přes 1000 skladeb, z nichž udržely se pouze jeho etudy. Ty ovšem jsou pro výcvik technický nepostrá'datelny ; hlavně op. 299 »Schule der Geláufigkeit«, op. 636 »Vorschule der Fingerfertigkeit«, op. 740 »Schule der Fingerfertigkeit«, op. 365 Schule des Virtuosen«, op. 399 >Schule der linken Hand«, op. 335 »Schule des Legato und Stakkato«, op. 355 »Schule der Verzierungen«.
Z jeho žáku vynikl F r. L i s z t, T h. D 5 hler, Theod. Kullak, Alfr. JaM, Ant. Door, Theod. Leschetitzky a m. j.
0 významu Lisztově pro klavírní hudby viz Rep. ot. 60. Veliký význam pro paedegogickou literaturu klavírní mají jeho »revise, děl Beethovenových, Schubertových, Weberových, Fieldových atd., v nichž staví ve služby těchto starších skladeb vymoženosti moderní techniky, jím vytvořené
Nejlepší Lisztovi žáci byli :
Hanuš B ú 1 o w 1830--1894, vynikající dirigent a klavírní virtuos; proslul vydáním Beethovenových klavírních děl, počínaje »Valdštýnskou sonátou« op. 53, etud Cramerových a Chopinových.

R a f f J o a c h i m 1822—82, dříve velmi ob-líbený skladatel symfonií, četných děl komorních, klavírních (Variace, Cachoucha,Rigaudon) atd., nyní skoro zapomenutý, viz Rep. ot. 85.
T a u s s i g Karel 1841—71. Vydal výbor z »Gradus ad Parnassum« od Clementia pořídil klavírní výtah k »Mistrům pěvcům« od Wagnera, upravil pro koncertní přednes 5 sonát od Scarlattia, Weberovo »Vyzvání k tanci« atd. Znamenité paedagogické dílo jest jeho »Denní cvičení« (Tágliche Ubung).
Reisenauer Alfred 1863—1907, Professor klavíru na lipské konservatoři.
Dosud žijící žáky Lisztovy viz ot. 9.
T h. D b h l e r 1814-A856, své doby oblíbený virtuos, napsal řadu skladeb brillantních, salonního rázu bez hlrtbšího obsahu. (Notturno op. 24, transskripce atd.) Též A 1. ] a ~i 11 1832 až 1882, siožil několik brillantních transskripcí.
T h. K u 11 a k, 1818--1882, zakladatel berlínské (Sternovy) konservatoře a »Nové akademie hudebního umění«, byl znamenitý virtuos
a prvotřídní učitel. Proslul svou »Schule des Oktavenspiels« op. 48. Též jeho »Materialien fiir den Elementarunterricht« (3 sešity) jest oblíbené dílo při vyučování. Žákem jeho jest Bischoff,Mor. Moszkowski, Xaver a Filip Scharwerka,Mik. Rubinstein. Th. Leschetitzky, viz ot. 9.
K vídeňské škole náleží též Ant. D i a‑
b e 11 i 1781—1858, žák Mich. Haydna, skla-datel instruktivních sonátin dvou- a čtyř-ručních, dosud při vyučování s oblibou užívaných a Ant. Hahn 1789—1875, výborný učitel; z Hahnovy školy vyšel S t e f f e n H e I-ler, Fischhof, Dachs, Epstein, Rée, Beliczay a j.
St. Heller 1814—88 psal výhradně pro klavír. jeho díla —též hudebně velice cenná — tvoří důležitou část klavírní paedagogické literatury. Vynikají etudy op. 125, 47, 46, 45, 90, 16 a praeludie op. 81, 119, 150.
Fischhof 1804—1857 prof. víd. konservatoře, vydal »Klassické studie pro klavír«. Důležité pro životopis Beethovenův jsou jeho rukopisné poznámky. Viz ot. 9.
Největší vliv na vývoj m o d e r n í techniky klavírní měl však z vídeňských mistrů L. van Beethoven, tvůrce =dramatického« slohu klavírního. V jeho sonátách — zejména posledních, -- v koncertech, variacích nalézá se veliký počet nejrůznějších nových technických problemů, jichž luštěním zabývali se všichni vynikající mistři klavírní hry XIX. stol., ze-jména — jak již uvedeno -- Liszt a četní jeho následovníci.
Z Beethovenových žáků vynikl vedle K. Czerného jako pianista Ferd. Ries, skladatel četných komorních děl, oratorií atd. (Pokrač.)