XXXIX.	CYRILL	67

SANCTUS.«
Andante (i = 60). 2 takty varhanového průvodu předvádějí motiv A (v dur) a ještě dvakrát po sobě ho opakují; sbor vážně zpívá „Sanctus”, třikrát po sobě, v gradaci v ~Domine Deus" intonuje soprán
Do - mi - nus De - us Sa - ba - oth
lak vidno, část motivu C tu rozhodně je. V ,pleni sunt coeli" opět sesilování výrazu (chromatický vzestup v sopránu). Pak „ Hosanna' : Allegro moderato. Po bassu :
r=92.	C
µµ	C >
Ho-san-na in ex-cel - sis
totéž imitují ostatní hlasy. (Celé »Sanctus” je psáno jenom pro sbor.)
»BENEDICTUS.«
Andante ó = 63. Předchází několikataktový průvod seznamující nás s tímto motivem
	A,,zdante. = 63.	--‑
\~r~ ~_.%tep %=1-~• r-1 -0 ~-~_‑
Evidentně motiv A, jenže rozšířený. Pak týž motiv produkuje solový alt (na slovo „Benedictus”) a hned dále připojuje: ; -01--r =ram_

qui ve - nit in no - mi ne Do-mi -ni
jsou to reminiscence na známý motiv C z ,Gloria«. Totéž, co alt byl zpíval, opakuje soprán (solový). Pak sbor (á capella) caápe se těchže slov, aby připravil místo tenorovému solu (táž melodie jako u solového altu. Této chopí se pak solový bas, jej kontrapunktuje alt s tenorem; pak celý sbor chytne s slova: ., Benedictus" v unisonu, soli na to (opět unisonem) odpovídají: „qui venit” (motiv A) ; ,in nomine" (část motivu C) odpovídá v unisonu sbor, zatím soli ve 4 hlasech vstupují s konečnými slovy prvé věty. V „Hosanna” mužskému sboru odpovídají soli se ženskými hlasy, pak soli a smíšené hlasy v závěru se spojí.
»AGNUS DEI.«
Adagio ; = 58. Pětitaktová předehra průvodu (motiv A v moll) ; na to začíná s b o r základním motivem A) ; v ..miserere" sek němu soli přidruží. Pak tři takty průvodu a s o 11, tentokrát v něco vyšší poloze, opět obírají se motivem A (zase v moll zladěn) ; v „mi serere” nastoupí sbor dosti mohutně a spojí se se soli; na to opět 3 takty ve varhanech a sbor začíná sám; soprán má melodii založenou na motivu A:
---,r‑
A - gnus De	- i
jemu odpovídají soli, sejdou se sborem a spolu zakončují v „dona”, kde motiv A opět jen že v dur.