XXXIX.	CYRILL	57

řízení hudby mensurální, podstata a řízení vokální hudby Palestrinovské, vliv opery na vývoj umění dirigentského, »taktovka-.
A n d r é P i r r o, Dietrich Buxtehude, Paříž. Fischbacher, 1913, 81', 506 str. Jest to kritická studie o největším virtuosu varhan před Bachem, jenž zemřel 1707 jako varhaník v Lůbecku při >Marienkirchea. Buxtehude napsal spoustu vokálních věcí církevních na německé a latinské texty, fugy pro varhany, instrumentální věci. Některé z jeho děl vydaly ° Denkmáler der deutschen Tonkunst.
The Musical Antiquary 1913, anglický měsíčník, vychází v Oxfordu (Henry Frowde .
Stephan K r e t 1, Kompositionsunterricht und moderne Musik (Musikalisches Magazin herausgegeben von prof. E. Rabich, Heft 25), Langensalza, (Hermann Beyer & Sóhne), 30 Pf. 23 strany jest již z roku 1909, ale pro nynější vyučování theorii hudbě ve školních lavicích zajímavá kniha.
Prof. Max Springer, Missa Surrexit pro smíš. sbor a varhany. Obsahuje mimo částky stálé též všechny proměnlivé části na Boží hod veliltonoční, tedy Introit s Kyrie, Gloria, Graduale s Alleluja a se sekvencí, Credo, Offertorium, Sanctus, Benedictus, Agnus a Communío. Myšlenka to výborná! Náladu jednotlivé doby církevního roku obsahují právě částky proměnlivé a nikoliv stálé. Jak náladovým v tom oboru jest každý cantus firmus chorálu s Propria de Tempore! Velikonoční ráz založil prof. Springer ve svém díle právě na prokomponování i částí měnlivých a vlití tolioto slavnostního jásavého charakteru i do částí stálých. Mše jest jednolitým celkem, výrazem jedné nálady, oné, jež obsažena ve velikonocním : alleluja . Myšlenku tuto, prokomponovati všechny části mešní v témže rázu na motivy chorálu provedl již v pol. XV. stol skladatel tridentský L i b e r t, od něhož v tridentských kodexech jest zapsána trojhlasá mše mariánská » S a l v e s a c t a< i s traktem i sekvencí dle zpúsobu před sněmem tridentským. V nové době ovšem Springer jest v tom ohledu prvním a lze říci, že takové mše staré doby, jako Libertova, jest možno spořítati na prstech jediné ruky. O hudební stránce Springrovy mše jindy; nyní jsme chtěli poukázati pouze na princip jeho. Mši vydal v Praze Bonifatiusverein. Cena part. K 3 50.
J indřich J i ndřich, Památce Vrchlického. 10 písní pro jeden hlas s pruvodem klavíru na básně Jar. Vrchlického (s německým překladem K. Buriana).
1.	seš. 1. Mládí, 2. Za trochu lásky, 3. Den—melodie tichá, 4. Ukolébavka, 5. Zpívejte, do šera kohouti. II. seš. 6. Ptáci se vzbudili, 7. Jak drahokam, 8. Appassionati, 9 Jak visí motej] na květu, 10. Polibky. (Nákl. Fr. Urbánka.)
J a r o mír U r b a n e c, Písničky pro jeden hlas s prúvodem klavíru. 1. Na píštalky (z Babičky),
2.	U vrbiček, 3. Modlitbička (Fr. Čelakovský). 4. Ukolébavka (Komenský), S. Na peci (Skřivan), 6. Kvíčalička (Sula), 7. Ta naše Anička (V. Beneš), 3. Ukolébavka (J. Nováková), 9. Dělník (Kožíšek), 10. Vyjíždka (Fr. S. Procházka). ~Nákl. Fr. Urbánka.)
H u g o B o t s t i b e r, Geschichte der Ouverture und der freien Orchesterformen,
Lipsko 1913, Breitkopf a Hártel (Kleine Handbiicher der Musikgeschichte. herausgegeben von Hermann Kretschmar, Band IX) str. 274 11. díl: Doba před klassickou formou ouvertury, II. díl: Doba klassické ouvertury (sonáty), I[I. díl: Uvolnění klassické formy (Berlioz, Liszt, Wagner).
Antonín Bruc k ner, Grosse Messe f-moll pro smíšený sbor a orchestr. Klavírní výtah s lat. textem M 12—. (Universal Edition).
Arnold Schónberg, Gurre-Lieder pro sola. 4 sbory a orchestr (dle básní J. P. Jacobsena) Orch. partitura (M 20) jest faksimile autorova autografu.

První provedení bylo ve Vídní 23. února 1913. (Universal Edition.) Obsazení jest toto. S o 1 i : Waldemar (tenor), Tove (soprán), Waldtaube (Mezzosoprán nebo alt), Bauer (bas), Klaus Narr (tenor), Sprecher. Sbory: Valdemars Mannen (tři čtyřhlasé sbory mužské) a osmihlasý smíšený sbor. O r c h e s t r. D ř e v a: 4 malé flétny, 4 velké flétny, 3 oboe, 2 angl. rohy, 3 klarinety A neb B, 2 Es klarinety, 2 basklarinety, 3 fagoty, 2 kontrafagoty. P l e c h y: 10 horen F, 6 frompet F, B, C, 1 bastrompeta Es, 1 Alt pozoun. Bicích nástroju celkem 16, mezi nimi 6 tympani a veliký železný řetěz; 4 harfy, celesta. S m y č c e: Violini 1. desetkrát rozděleno. Violini II. desetkrát rozděleno ; violy 8krát děleny, violoncella 8krát dělena, kontra-basy, vše ve velikém obsazení. Obsah krátký by byl tento: Král Valdemar jede na hrad Gurre, kde jest jeho milenka Tove. Následuje vyznání lásky. Tove umírá z návodu manželky Valdemarovy. (I. díl.) Valdemar vzpírá se proti božímu soudu a chce býti božím bláznem (11. díl) a stává se těžkomyslným a umírá. Nenalézá však klidu ani v hrobě a hledá věčně v divokém honu ~Valdemars Mannen, tři mužské sbory) svou milenku každou noc. Pověst tato na konci III. dílu nalézá své rozluštění v nádherném líčení přírodní nálady před východem slunce po bouřlivé noci a dílo končí líčením východu slunce (smíš. sbor).
Z REDAKCE A ADMINISTRACE.
V minulém Čísle dali jsme dotaz, jakého druhu skladbu by si přáli odběratelé »Cyrilla« míti jako přílohu zdarma k číslum. K tomuto dotazu došel jediný, opakuji jediný návrh z Moravy (p. J. V.), aby se učinil pokus se snadnějšími skladbami Lisztovými, jež Cyrily, již dříve doporučoval! Jest to výborný návrh a jsme p. V. za něj vděčni. Než nelze pomýšleti nyní na vydání děl Lisztových v » Ed. Cyrill=, poněvadž nejsou volná; uvolněné budou až 30 let po smrti autorově. Liszt j 31.iVII. 1868. Mimotento návrh nedošlo nic. Patrně ředitelé kuru si vůbec ni-čeho nepřejí, — bohužel ničeho nepotřebují. Jedni mají ustálený program svého repertoiru, několik mší, které neustále opakují; pro ty tedy neexistuje nová literatura. Druzí vůbec nic nedávají, obmezujíce se prostě na lidovou píseň i při kantátách; pro ty ovšem také je zbytečno něco vydávat. Přece nechceme lákavým inserátem někoho napáliti, že to a ono dáme zdarma, když se časopis bude odebírati. Edice naše není výdělečnou; Jednotě se jedná pouze o to, aby do archivu se dostaly slušné věci a též se prováděly na kuru bez výloh ředitele kúru i záduší. Chceme též zvěděti potřeby zvláště venkova, m e n š í c h kůrů. » Cyrillu x se vytýká, že přináší těžké přílohy, ale když se nCyrill•< ptá, jaké tedy noty má vydat a dát zadarmo, nikdo ani nehlesne. Ovšem křičet se bude dál do světa, že Cyrill« není pro venkov. — Pánové ! Co pak na venkově o světské hudbě čtete jiné listy než ve městě? Ci má Vás >Cyrill« učit notám nebo klapkám na varhanách? Listy pro světskou hudbu stojí u nás vysoko, a j e-d i n ý, pravím j e d i n ý list pro církevní hudbu v Cechách na Moravě a ve Slezsku má si dáti testimonium paupertatis ? To, co nazýváte výtkou, jest jinde předností a který časopis nedovede povědět něco nového, nemá práva na existenci. Jinde si povšimli našeho rozmachu i organisace a jedná se o to zvláště v německých krajích v Rakousku, aby se sjednotily všechny časopisy hudební a vydáván byl společný orgán pro církevní hudbu. Založeno byla ve Vídni volné sdružení přátel pro církevní hudbu, zvané S c h o l a a u s t r i a c a cantorum, které převzalo »G regorianische R u n d s c h a u« , vycházející dosud ve Štyrském Hradci. Místo ní bude 1. květnem vydávati »Universal Editiona nový list >M u s i c a s a c r a,, který