46	CYRILL	XXXIX.

jice) 1885 (písmo autorovo). Po druhé na Loží Tělo dne 4. červua (1885).

odchýlil, sám skladatel v připomenutí (na konci skladby) vykládá: »Skladba tato složena ku přání dp. F. Lehnera ve slohu lehkém a homofonním« a dále: »Ze snahy, aby utvořeno bylo dílo lehké, melodické a všude přístupné, vzešla skladba tato; podávaje ji veřejnosti vyslovuji přání, aby dle toho též posuzována byla.« Tento výklad autorův nejlépe vysvětluje toto odchýlení se — podle názoru dneška ne zrovna šfastné — od slohu všech skladeb předchozích. K podobnému způsobu psaní Hruška více se nevrátil a dokazuje tak, že t a t o c e s t a je pro zdárné pěstění církevní hudby nemožnou. Pr,:to považuji tuto výhradně homofonní skladbu Hruškovu za zjev čistě výjimečný, vyvolaný pouze vnějším důvodem; s hlubšími intencemi autora tak ostře ve předchozích dílech vystupujícími, nebyla nijak ve spojení.
Po této skladbě skromnějších rozměrů přichází Hruška ke mši:
„Missa de Beata.” Je dosud jenom v manuskriptu. Titulní list partitury má pod nadpisem: »Pro 4 vocibus solis, choro et organo obligato (in tono solemni) composuit Fr. Hruška, Regenschori, op. 16. Neo Boleslaviae die 7. Novembris 1884«. Totéž datum na-chází se na konci »Agnus«. yl )iž sám mohutný materiál, s jakým tu skladatel pracuje, dává na jevo, že bylo v úmyslu skladatele komponovati dílo velikých rozměrů. Zvláštní významné postavení přísluší tu solům (4 hlasy smíšené), která v některých částech mše jako s a m o-s t a t n é t ě 1 e s o vystupují zároveň se sborem, a to ne snad tak, že by je sbor jen provázel, nýbrž sbor i soli tvoří tu dvě samostatná tělesa (tak na příklad 3. »Kyrie«, »Glorificamus te« v »Gloria« a závěr téhož.) P r ů v o d na mnoha místech docela samostatný ; často zahajuje ten který oddíl mše (na př. úvod ke »Kyrie«, »Gloria«, »Sanctus«, »Benedictus«).
Mše ta — veřejnosti dosud neznámá — je mezi ostatními komposicemi Hruškovými rozhodně výjimečné povahy ; musím proto šíře ji probrati.

»KVRIE.«
Prvá část (Andante =- 60) zahájena je desetitaktovou předehrou varhan, kde hned prvém taktu nalézá se motiv:
A ~,_—• —o- -_
Ten z a k 1 á d á celou stavbu této mše. V těch prvých taktech průvodu stále vyniká až přejme jej sbor (v unisonu). V ušlechtilé polyfonii sbor dále tento motiv rozvádí. »Christe« je vyhrazeno jen 4 solovým hlasům. Je tu motiv nový:
Alt solo.
B	~	- J-. •-FJ-T- .
v	r
	Chri-ste e - lei - -	- - son
jehož chromatika zjevně upomíná na předchozí Hruškovy skladby. Třetí část ;-další > Kyrie, [ , = 84 ] ) prvým taktem zahajují varhany (fortissimo), pak v téže síle vpadne sbor (motiv A nyní v a-dur).

»GLORIA.«
Allegro moderato - 92. Po dvoutaktové předehře varhan (motiv A v prvém taktu opět v A dur) přichází 3hlasý sbor (soprán tacet) :
u Ait.~ i	C	_
17l /	i
Et in terra pax ho - mi - ni - bus
na to vstoupí soprán (s průvodem ostatních hlasů): Tamtéž poznámka : Provedena po prvé se sborem 42 hlasú a 5 solistu dne 31. května (sv. Tro‑