44	CYRILL	XXXIX_

Zvlášf střízlivou je m e l o d i k a těchto skladeb. J e d n o d u c h o s t její od skvělosti melodiky druhého období se ostře odráží. Stačí tu srovnati melodiku » Benedictus« ze mše » Caroli Boromaei« nebo »Joannis Nepomuceni« s některým »Benedictus« ze mší následující fáse Hruškovy tvorby a rozdíl vynikne ihned. Zde i tam svěřuje pravidelně »Benedictus s o 1 o v ý m h 1 a s ú m; avšak ta volnost melodií druhého období schází oněm z období prvého.

U.
Teto období tvorby Hruškovy zahajuje: Mše „Ecce dominus veniet” pro 1880,) Opus X. Nejlepší Hruškovo dílo.')
Jak již její pojmenování ukazuje, zakládá píseň celá nachází se v »Et incarnatus est«, v Adagiu, varhany ad libitum).
Motivická konstrukce díla je následující: z oné písně ; jsou dva:

smíšený sbor a varhany. Dopsaná 16. zář
se na písni »Ecce dominus veniet«. Tato které jest vlastně její harrnonisací (psáno
prvé řadě uplatňují se tu motivy čerpané

Prvý motiv shledáváme nad počátečným, tak lahodným »Kyrie«, které nejdřive alt, pak tenor přednáší. Motivy A a B dohromady jsou dále v »Credu« na začátku (»Patrem omnipotentem factorem coeti et terrae«), s malou změnou v úvodu:
"~	etc.
M f
e--‑

Pa-irem om- m - po - ten - tem
Tak vypadá též motivická stavba nad ,unám sanctam catholicam" (s čilejším rhytmem — rovněž v »Credu« ). V obou těchto případech následují ještě další názvuky z citované písně. ,Benedictus« v úvodu má zase motiv A. Ten motiv přednášejí nejprve sopráni ve sboru, pak sám solový soprán jen prvou část s prúvodem varhan. Tu splendidně ho skladatel rozvádí v širší linii; slovo »benedictus« vícekrát opakované značí vždy gradaci. Pak zase sbor ten motiv po třetí přijímá, tentokrát zas jen v jednoduché harmonisaci jako po prvé v začátku. Motiv A je i v úvodu »Agnus«, tam vyskytuje se druhá část jeho zatržená) v této formaci:
č	I
A - gnus De
1 II. a III. »Agnus« mají tento motiv v té formě, jak jsem jej právě citoval.
Druhý motiv (B) vyskytuje se jen při »agimus tibi« v »Gloria« a při »factorem coeli et terrae« v »Credu« ; v posledním případu ne úpině obdobně.
Vedle těchto dvou motivu vyňatých z uvedené písně jsou tu ještě další, skladatelem samým podané. Z nich nejvýznamnější je :

Chri-ste e - lei - son
S ním se shledáváme dále při »Et resurrexit« — to je jeho věrná kopie. Motiv ten zakládá onu mohutnou gradaci v »Benedictus«. Jej konečně vidíme i v »Agnus« při obojím »miserere« (v I. a II. »Agnus«). Motivická příbuznost jeví se mezi partií : >Crucifixus« a »Et iterum venturus est« (v „Credu"):
5) Podle zprávy p. Josefa Hrušky. Vydal ji Fr. A. Urbánek v Praze. ~j Věnována P. V. Ctyrokému, děkanu mladoboleslavskému.