XXXIX.	CYRILL	37

ale veliký desítiletý umělec Bartoň nejen technicky vyspělý, podal to, nač častou nás nestačili umělci zvučného již odjinud jména. Životností jásavost zářila z dokonalé hry toho dítěte, jež bezděčně připomíná svým uměním i triumfálními cestami malého Mozarta. Lisztovu Uherskou fantasii hrál dr. Ferdinand Lobkovic, žák Kaánuv, virtuos velikého, mocného vzmachu a vyspělé techniky. Již dávno nebylo slyšeti takovou jednolitost a ucelenost v podání, přímo slitinu orchestru se solistou, jako zde, nebol sám učitel obou stál u pultu dirigentského, jehož po-jetí a prolnutí velikého Liszta zrcadlilo se ve všech reprodukujících jako umělecký obraz ničím nerušený. Schumannovy a Schubertovy písně přednesl z opery dráždanské Karel Perron, jehož procítění i přednes dovedl zastříti prchajicí pel hlasu s melodií, do výše se pnoucích. Dvorana byla slavnostně vyzdobena a osvětlený model chrámu sv. Víta, umístěný vhodně na estrádě, připomínal vlastní účel koncertu Lze jen blahopřáti panu baronu Procházkovi, že se mu jeho myšlenka dokonale zdařila a přinesla i veliký finanční effekt při tak obrovských rozměrech koncertu. (8500 korun.) Dům byl úpině vyprodán a z přítomných jmenuji jen J. E. pana kardinála, místodržitele, zemského maršálka a purkmistra pražského.	D. O.
O soukromých mších sv. votivních a zádušních a o orací za zemřelé. N. E. 16.876.
1. Konstitucí >-Divino afflatu« tit. X. č. 2 a S. soukromé mše sv. votivní s soukromé mše sv. zádušní (missae quotidianae pro defunctis) zakázány jsou o všedních dnech v době svatopostní, o všech suchých dnech, o prvním prosebním dni před Nanebevstoupením Páně, o všech vigiliích, konečně i o dnech, ve kterých officium nedělní se má anticipovati nebo dodatečně persolvovati. li. V době svatopostní soukromé mše sv. zádušní mohou se čísti jen jedenkráte za týden a to v prvý den, který je v kostele, kde se celebruje, pro tyto mše sv. volným. V direktáři pro r. 1913, tento prvý volný den je po údajích týkajících se mše sté označen křížkem t). Tak sobota dne 15. února, je prvým dnem volným po prvé neděli v postě pro ony kostely, ve kterých není úchylky od diecesního direktáře III. Mše sv. de feria může, jak v direktáři pro r. 1913 je udáno, býti vzata místo mše sv. sváteční na všechny dny pod č. I. svrchu vyjmenované, nepři-padá-li na ten den svátek vyšší než duplex maius. Při takovéto mši sv. de feria, je-li obětována za mrtvé, možno připojiti na místě předposledním příslušnou orací pro defunctis; pak privilegium oltářní platí pro tyto mše sv zrovna tak, jako by byly slouženy v barvě černé. O této orací pro defunctis S. C. Rituum dne 12. června 1912 vydala ještě tato podrobnější ustanovení: Orace tato 1. může býti ve dnech naznačených vzata. i když se kommemoruje připadající svátek duplex minus nebo maius, jen když se mše sv. skutečně applikuje za zemřelé; 2. nevylučuje orace de tempore, leda že by se měl kommemorovati svátek duplex; 3. vloží-li se, netřeba dbáti na předepsaný nerovný počet orací; 4. je vždy předposlední mezi všemi oracemi toho dne předepsanými nebo toho dne přípustnými, nepočítajíc v to však collectas imperatas ab Ordinario; S. může se vzíti i kdyby v ten den rubriky předpisovaly jako orací de tempore modlitbu Omnipotens sempiterne Deus za živé a za mrtvé anebo modlitbu Fidelium za všechny zemřelé. 6. Aby privilej oltářní nepozbývala své platnosti, musí se ve dny nahoře uvedené vzíti mše sv. de feria a do ní musí se dle uvedených norem vložiti patřičná orace pro defunctis. 7. Ač dle nových rubrik (lit. VIII. n. 2) není více povinností recitovati officium defunctorum v choru, nicméně ustanovení missálu tit. V. n. 1. a 2. o mši sv. zádušní, k níž chor je povinen, zůstávají v platnosti, změněny jsouce jen dle ustanovení nových rubrik tit. XII. (vide Ord. list. 1912.

Str. 83.) IV. V direktáři pro r. 1913 všechny dny, o nichi soukromé mše sv. votivní jsou dovoleny, označeny jsou hvězdičkou *), dny pak, o nichž soukromé mše sv, zádušní možno čísti, znamenány jsou křížkem
v obou případech značky tyto lze najíti po údajích, vztahujících se na mši sv. (Ord- List. arcidiecese přažské 1912 č. 12, N. E. 16.876.) Z kníž. arcib. konsistoře v Praze, dne 4. prosince 1912.
* Zajímavý program skladeb, provedených
ve Svatém týdnu v kafhedrále v Tridentu r. 1912 vydal ředitel tamější, Riccardo Felini. Středa: Př: temných hodinkách responsoria od Marka Ant. ingegneria (1550—1592), Mich. Mailera, Benedictus od Orťea Vecchi (1540—1619) a »Christus factus est< od ne-známého skladatele XVI. stol. Z e I e n ý č t v r t e ,t : Tomaso Lodovico da Vittoria (Španiel 1540—I608), Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus, Benedictus, Agnus. Při sv. přijímání kleru a lidu Palestrinovo 2Sicut cervus desiderat«. Při umývání nohou Mitiererovo »Mandatum novum« pro mužský sbor. Odpoledne při temných hodinkách Michal Haller, Orfeo Vecchi, 1. Kandla i 1550—1591) » Christus factus est• . V el i k ý pátek: Sbory při pašijích pro mužský sbor od K. Etta (1773—1845) a improperie Palestrinovy• Při temných hodinkách responsoria Hallerova. Benedictus od Vittoria a »Christus factus esh< od Aneria (1567 až 1620). O Božím Hodu fuga na varhany od Diebolda, mše »O admirabile commercium= od Palestriny. Odpoledne Toccata od E. Eberlina (1702—1762) a při nešporách falsobordoni od Viadany (1564—1617), Haec dies od Vitta a Magnificat od O. Vecchia. Snad bude možno i pro naše poměry čerpat z tohoto pro-gramu mnoho poučení!
Portréty slavných hudebních skladatelů,
Ctyři přednášky se světelnými obrazy a hudebními ukázkami kanovníka Múllera v sále =Hlaholu«. 1. přednáška líčila Jos. H a y d n a jako člověka i hudebníka. Jako ukázku tvorby jeho doby zahrál prof, Bezecný ze sonát předhaydnovských Scarlattiho a sonátu f moll Filipa Em. Bacha ; z Haydnových Es dur op. 82 a rozkošné menuetty. M o z a r t o 2. večeru byl charakterisován sonátou klavírní a moll, šesti tanci, složenými 1787 pro hraběte Pachtu a motivem, složeným v Praze harfeníku J. Háuslerovi 1787 s variacemi Rud, bar. Procházky. Hrál prof. Bezecný. Třetí přednáška osvětlila dílo D v o ř á k o v o a jeho prostředí, v němž žil a komponoval. >Ceské kvartettoz zahrálo po přednášce americký mistrúv kvartett F duy op. 96. Poslední přednáška byla z oboru církevní hudby. Kníže hudby, Giovann i Pierluigi da P a l e s t r i n a (f 1594), přítel sv. Filipa Nerejského, reformátor vícehlasé hudby, by] předmětem duchaplného osvětlení řečníkova. Doušovo oratorní sdružení zazpívalo plasticky Palestrinovo motetto »O bone Jesu« 4h1. a »Haec dies« 6h1. pak Kyrie z historické mše »Papae Marcelli« 6h1. Kanovník Můller doved[ v každé přednášce a3i pul druhé hodiny trvající jasně a populárně vyzvednouti hlavní rysy a povahy a díla uvedených mistrů, podal vpravdě portrét V jejich ve své řeči. Bylo patrno z různých detailů, že ovládá naprosto světovou literaturu, jako výborný stylista nikde nezabředl do líčení věcí podružných a přece neunavoval, naopak udržel zájem až do konce a jej vystupňoval. Promítavé světelné obrazy zachycovaly výraz tváře skladatelúv a jeho přátel, 'uváděly nás do míst s životem jejich spiatých, dávaly nahlížeti do jejich děl a života, provázely řečníka i posluchače dobou auktorův. Výborná to byla myšlenka současně sytit sluch i zrak.
Písek. Pro Veliký pátek připravuje ředitel Vymetat v Písku duchovní koncert. Na programu bude Sychrova velikolepá kantáta » G o l g o t a« a Pickovy sbory z Umučení Páně. Zpívati bude žactvo reálky a gymnasia a kotelní sbor.