34	CYRILL	XXXIX_

ším úhozu však snadno přebíhá na strunu sousední; úhoz jest indirektní, tón není tak krásný. Za to jest v. m. značně jednodušší, nevyžaduje mnoho oprav, jest trvanlivá a oproti anglické laciná; proto hodí se hlavně k účelům cvičebným.
3. Klavírní školy starší doby. Francouzská, německá, vlašská.
Podobně jako první klavichordy a klavicembala byly stavěny cd stavitelů varhan, tak i klavírní hra byla pěstována zprvu od mistrů hry varhanní. Podstatného rozdílu mezi slohem klavírním a varhanním ještě v XVI. století a v první polovici XVII, století ne-bylo. Četné skladby z té doby, nám zachované, jsou psány výslovně pro varhany n e b o pro klavír.
Veliký vliv na rozvoj klavírní hry a na rozšíření nástroje, který záhy stal se oblíbeným v kruzích diletantů — zvlášf mladé dívky z bohatých rodin pěstovaly s oblibou hru klavírní (»virginal«) — měla monodie, vzniklá koncem XVI. stol. ve Florencii. Zpěvy byly doprovázeny basem kontinuem, jenž byl před-nášen hlavně na cembalu. Též v orchestrech XVI. a XVII. stol. bylo cembalo z nejdůležitějších nástrojů.
Hra klavírní v této starší době byla velmi primitivní. Hrálo se s nataženými prsty, palce bylo používáno jen zřídka. Teprvé J. S. Bach stanovil jako základní pravidlo podkládání palce při půltónech, nevzdal se však techniky dřívější.
Praotcem klavírní hry ve Francii jest varhaník Jacques Champion de Chamboniěres 1600—1670. Ve svých dvou knihách klavírních skladeb používá hojně ozdob (agrément), by zakryl malou zpěvnost tehdejších nástrojů. Tuto snahu pozorujeme ostatně též v dílech jeho žáků, z nichž vynikli d' Anglebert (22 variací na Folies d' Espagne s předmluvou vysvětlující různé ozdoby), Le Begue a Louis Couperin. Tento byl členem bohatě rozvětvené rodiny hudební. Oba jeho bratři Charles a Francois byli výtečnými varhaníky; světové slávy získal však synovec jeho Francois Couperin (syn Karla) 1668—1733, od Francouzů nazván »le Grand«, který první ve svých skladbách zhostil se slohu varhanního a vy-tvořil ryze klavírní sloh. Ctyři knihy jeho klavírních skladeb vydal Brahms u Rugenera. Jeho »Bergeries«, »Musettes«, »Bachanales«, »Carillon de Cythére< jsou mistrné miniaturní skladby náladové. Píše ponejvíce dvojhlasně, podobně jako později Dom. Scarlatti. Pro vývoj klavírní hry jest veledůleži

tým pramenem jeho dílo »L' art de toucher le clavecin«. Obsahuje pravidla o držení těla a rukou a podává poučení o provádění ozdob. Prstoklad C-v jest velice primitivní. Na př. pro C-dur stupnici: 1 2 3 4 3 4 3 4. Miluje výměnu prstu na témže klávesu při vy-držených tónech a překládání rukou v t. z. „piěces croisées” pro klavíry o dvou klaviaturách. Nejdůležitější část jeho díla tvoří však nauka o přednesu. Rozlišuje prostý korrektní přednes „gramatiku” od vyššího podání ,deklamac.`<. Jest otcem tempa rubata, k jehož označení používá výrazu ,suspension" a » aspiration". (Prodloužení a zkracování not.) Též náladu skladby snažil se naznačit různými nadpisy, na př..,tendrement, vivement" atd. Dynamických znamének nepoužívá. Současníkem jeho byl vynikající l;lavirista Marchand, jenž taktéž zanechal 2 svazky klavírních děl. Zápasu, jejž měl podniknouti v Drážďanech s Bachem, vyhnul se odjezdem. Žákem jeho byl výtečný klavirista a skladatel Cl. Daquin. Díla těchto starších mistru vydal Epstein v U. E.
Jedním z největších zjevů této starší periody klavírní hry jest J. F i 1 i p R a m e a u, nar. 1688 v Dijonu, zemř. 1764 v Paříži, tvůrce moderní harmonie a vynikající operní skla-datel. (Viz Rep. Všeobecná část ot. 1. a 37.) Klavírní díla jeho vydal Riemann u Steingrábra. Rameau jest otcem transskripce ; ari•anžoval balety ze svých oper na klavír.
Z německých mistrú vynikli Jan Jakub Froberger 1 1667, první to mistr německé klavírní komposice, psal tokaty, suity a ricercare. Jan Kašpar Kerll 1627—1693, Weckmann 1621 1674, Ritter Christ. 1650-1725, Pachelbl 1653 -1706, Muffat Jiří 1645-1704 a jeho syn Bohumil 1690—1770, Wecker 1632-1695, Buxtehude 1637-1707, Reincken 1623 1722, Fischer Kašpar Ferd. 1650-1720, Kuhnau 1660---1722 předchůdce Bacha jako kantor tomášský. Byl první, jenž psal vícevěté sonáty pro klavír, v nichž pěstuje programní hudbu (»Frische Klavierfriichte oder 7 Sonaten von guter Invention", ,Musikalische Vorstellung einiger biblischer Historien in sechs Sonaten auf dem Klavier zu spielen). Matheson 1681 -1764, znamenitý hudební theoretik, skladatel oper a oratorií; psal klavírní suity, sonáty atd. Nejcennější díla klavírní té doby napsal ovšem Bach a Hándel. (Viz Rep. všeob. část, ot. 39, 40.)
Všichni tito mistři byli též znamenitými varhaníky. K nim druží se slohem svých skladeb varhaník nizozemský )an Pieters Sweelinck, 1562—1621, žák slavného Zarlina a největší předchúdce Bacha na poli fugy a nejčelnější skladatel anglický Purcell 1658 až