32	CYRILL	XXXIX.

REPETITORIUM DEJ1N HUDBY. EMIL BEZECNV. (POKRAČOVáNí.)

2. Pianoforte. -- Stavitelé moderních strojů. Různé pokusy o zlepšení klavírů. Anglická a vídeňská mecha‑
nika.
Nová éra ve vývoji stavby klavírní počíná vynalezením kladívkové mechaniky. Použití kladívek k rozezvučení strun znamená veliký pokrok jak proti klavicembalu, na němž od-stínování tónů bylo nemožné, tak proti klavichordu, jenž nedovolil silnějších dynamických akcentů.
Bezprostřední podnět k vynálezu tomu dal »Hackebrett« čili cymbál, — dosud užívaný v kapelách cigánských. Jest to mnohostrunný nástroj, veliké citeře podobný, bez dusítka, na nějž se hraje pomocí dvou paliček. Má zpravidla všechny tóny chromatické stupnice

Klaviatura Clutsamova.
od E—e''. Zdokonalen byl od Pantaleona Hebenstreita 1669—1750, jenž opatřil jej dvojí resonanční deskou, dvojími strunami, kovovými a střevovými, a použil dvojích paliček, prostých a bavinou obalených. Tím stal se nástroj způsobilým k tvoření tónů různé síly a barvy. Tento » Hackebrett«, dle vynálezce zván »Pantalon« neb »Pantaleon«, vzbudil na začátku XVIII. stol. velikou sensaci, zejména v Paříži, kde na něm Hebenstreit koncertoval u dvora Ludvíka XIV•
Na základech novějšího badání je nesporno, že.první, jenž připadl na myšlenku spojit kladívka s klávesy a tíni se stal vynálezcem kladívkové mechaniky, byl Vlach Bartoloměj Christofori 1711. Pět let později r. 1716 uveřejnil též Marius v Paříži model paličkové mechaniky a 1763 podal Krišt. Bohumil Schróter »obšírný popis nově vynalezeného klavírního nástroje, na nějž lze hráti v různých stupních silně a slabě«.
Vynález Christoforia má všechny podstatné znaky dnešní anglické mechaniky: kladívka

na zvláštní liště, spruhu (échappement) — chytače (křížem napiaté šňůry hedvábné) a zvláštní dusítka pro každý kláves. Byl zván v Italii »Piano e forte«, protože dovoloval hru »piano« a »forte«, v Německu »Hammerklavier«, t. j. klavír s kladívkami. (Beethoven používá tohoto jména ve své sonátě op. 106.)
Mechaniku Christoforiovu zdokonalil Bohumír Silbermann ve Freiberku. Na jeho klavírech improvisoval Bach 1747 v královském hradě berlínském za své návštěvy
u krále Bedřicha II. (Musikalisches Opfer). Též Silbermannovi synovci Jan Jindřich a Jan Daniel byli výtečnými staviteli klavírů.
Vynálezcem vídeňské mechaniky jest žák slavného varhanáře Ondřeje Silbermanna, Jan Ondřej Stein v Augšpurku
Na sklonku XVIII. stol. a v XIX. století vynikla veliká řada znamenitých stavitelů klavírů, kteří se snažili, by stal se klavírní tón zpěvným a hra co nejsnadnější. Jsou to Erard, Plevel a Herz v Paříži Streicher, BSsendorfera Ehrbar ve Vídni, Bliithner v Lipsku,Bechstein v Ber-líně, Broadwood v Londýně, Steinway v Novém Yorku, Ibach v Barmen, Schiedmeyer ve Stuttgartě, Kapsv Dráždanech,Rehbock vDuisburku, Beckerv Petrohradě, Proksch
v L i b e r c i. V Praze stavěl klavíry Zelinka, Sauer, Weiss, Schmidt, Jiřikovský, Ulrich, Sedláček a j. Největší českou továrnu na klavíry má nyní Petrof v Král. Hradci.
Z nich zvlášf vynikli novými vynálezv:
1.	Šebastián Erard svou repetiční mechanikou (dvojitá spruha =double échappement«) 1823, způsobil rychlé opakování téhož tónu, aniž by prst kláves úpině opustil. Kladívko totiž zdvihá se již do výše, dokud ruka ještě na klávesu leží.
Steinway zdokonalil kovový rámec, vy-nalezený 1825 Babckokem, naladil »mrtvé« části strun na alikvotní tóny zvučících částí, zavedl prolongement, třetí to pedál, jehož použitím lze jednotlivé tóny libovolně pro-dloužiti a vynalezl »Stutzfliigl« čili křížové piano, při němž jsou basové struny napiaté křížem přes diskantové.
Bliithner zušlechtil zvuk tónů nejvyšší oktávy umělým sesílením prvního svrchního tónu. Napial totiž nad strunami poslední oktávy řadu tenších strun o oktávu výše na-laděných a docílil tím krásného, plastického zvuku těchto vysokých tónů. Pokusil se též o stavbu t. z. symmetrických klavírů --strojů to na obou stranách stejně vykrouže-