XXX 1 X•	CYRILL	31

o jednotě církevní i ve zpěvu liturgickém, nýbrž i o vděčnosti a úctě ke starověkému dědictví církve římské. Doufati jest, že dosti brzo snad se dostane menším chórům, kde zpívají se nešpory latinské v neděli a ve svátek, vhodného výtahu, který, dík novým rubrikám, bude moci býti o něco kratší, než bylo dříve.
Nové antifonale v osmerce na jemném papíře tištěné, obsahuje věčný kalendář na XVII. str, ordinarium hodinek kněžských se žaltářem, dle nové úpravy rozděleným (str. 183), antifony neděl a ferií během roku (str. 184-483), antifony svátků (str. 485-776), antifony společné (commune) o svatých (str. [1-93]), hodinky za zemřelé a officia pro některá místa f 93-2211, nápěvy obecné žalmů, veršíků, absolucí atd. 1 *-53*), v dodatku dvojí Te Deum, Veni Sancte a Veni Creator, litanie všech svatých (55*-68*), obsah (69*-98*), konečně hymnv k chvalám a denním hodinkám podle starého obyčeje, kde se ho dosud užívalo (1--48). Celkem tedy má antifonale 1164 stránek.
Text rubrik byl prohlédnut dvěma členy komise liturgické. Antifonale obsahuje nápěvy všech nových antifon, které se nalézají v žaltáři, z nichž mnohé nalezeny byly ve starých rukopisech i s příslušným nápěvem.
Jest všeobecně známo, že nejstarší naše památky listinné jsou z devátého neb desátého století, ač ovšem chovají jistě ústní podání alespoň otři století starší. Melodický tvar, který přijat byl do nového antifonale, představuje jaksi ústní podáni řehořského zpěvu, v době jeho nejlepšího vývoje zcela vyspělého, ale přede vší změnou nebo zkažením soustavným. Tak na př. jest jisto, že původní skladba v některých tónech, zvláště třetím i osmém, měla spíše /i než c, jak v dominantě, tak i v jiných částech. Ale zvýšení o půl tónu nastalo tak brzo, že je nelze považovati za změny, nýbrž za přirozený vývoj ; v ně-kterých případech však zůstalo původní 1t často z důvodu melodického. Toho všeho dbali členové komise při výběru některých variantů, v nichž typické antifonale, obnovující zákonité podání věkovité, představuje vyspělý tvar původní, pokud jest ospravedlněn, aniž by zacházelo do zámezí, ostatně jen v některých krajích obvyklého, kam zašla škola metská a řezenská.
Komise pečlivě studovala, chtějíc stanoviti melodické čtení různých částí, rukopisy všech škol a srovnávala všechny tvary podstatně neb jen případečně se různící, které se nám dochovaly z dob středověku. Za podklad této kompilace zvoleno bylo proslulé antifonale Hartkerovo, jemuž všichni přikládají zvláštní důležitost; tím ovšem redaktoři se ne-vzdali povinnosti přihlížeti k jiným památkám starobylého podání, které v někter,,,ch případech vítězně zápasily s čtením onoho rukopisu svatohavelského.
K této namáhavé a podrobné práci použito bylo mimo některých památek fototypicky vydaných také rukopisů bud přímo nebo pomocí fotografií nebo opisů velice četných, které chovají se v knihovnách německých, švýcarských, belgických, španělských a zvláště italských. Neopominuli také rukopisů soustředěných řádů kartuziánského, cisterciáckého, premonstrátského a dominikánského. Při těchto řádech všímáno bylo >~officiálního« rukopisu, kde jsou soustavné»opravy˘ vedle původního nápěvu. U Cisterciáků zachovalo se nejpů vodnější čtení v jednom rukopise před »definitivní« úpravou. Rukopisy střední Italie tvořily předmět zvláštní důležitosti pro studium komise, poněvadž obsahují nepopíratelné známky pravé původnosti. Zvláště nápěvy hymnů vyžádaly si mnohých změn proti dosavad obvyklému nápěvu.
Úprava knihy jest důstojná a vkusná. Papír, ač tenký, přece není průsvitný, tisk černý, snadno čitelný. Antifonale jest příručnější než graduale s 940 stránkami. Kniha vyzdobena jest barevným obrázkem titulním a četnými rytinami z umělecké celly bratra Redemptoristy Maxmiliána Schmolzla, který ozdobil procítěnými obrazy i jiné knihy liturgické. Cena nového antifonalu není veliká: nevázaný výtisk stojí 8 fr., vázaný v polokůži a plátně 10'50 franků bez porta.