XXXIX.	CYRILL	25

Při t i c h é m š i s v. se doporučuje, přednésti pašije mužským neb smíšeným sborem, dramaticky v řeči mateřské. Začíti možno bud hned na začátku mše sv., neb až tehdy, když kněz začal čísti evangelium. Při pozdvihování nutno přestati. Po slovech vypustil duši« radno vložiti případné motetto bud latinsky neb v řeči mateřské.) Zpívají-li pašije při zpívané mši sv. 3 jáhni v jazyku latinském, možno pašije v jazyku mateřském před-nésti při pobožnosti odpolední.
O květné neděli není po mši sv. požehnání velebnou svátostí. V úterý pašije dle sv. Marka, ve středu dle sv. Lukáše, v pátek dle sv. Jana. Ve středu večer je po prvé uJlatutinnm tencbrarunt, (temné hodinky).
ZELENY CTVRTEK, (COENA DOMINI.)
Připomíná ustanovení velebné Svátosti, umývání nohou apoštolům, úzkost Ježíše Krista na hoře olivetské. JmPno pochází odtud, že dle starého zvyku požíváno k beránku velikonočnímu zelených salátu, v době křesfanské při přijímání veřejných kajícníků do církve na tento den užíváno mešních rouch barvy zelené.
CÍRKEVNÍ OBŘADV:
(t) Missa cantata v rouše barvy bílé. (Gr. P. str. 79, Recit. str. 20.)
»Gloria,,, »Oracc«, »Nreface«, 41(- tónem slavným. (Gr. P. 324.) Po intonaci »Gloria in exelsis Deo« následuje slavnostní praeludium, trvající as tak dlouho, až kněz celé »Gloria« dorecituje. Před »Gloria« však samostatně hráti na varhany dovoleno není.
(Po ukončení »Gloria« až do »Gloria« na bílou sobotu se vůbec nehraje.)
Při mni sv. proměňují se 3 hostie: 1. pro mši sv. tohoto dne, 2. pro boží hrob, 3. pro Veliký pátek. NB. Jest dovoleno na základě zvláštního výnosu tento den i tichou mši sv. obětovati. Tu varhany hrají jen při sloce ke »Gloria« a lid zpívá mešní píseň dále bez průvodu. Po mši tiché není dnes obvyklých modliteb (Třikrát zdrávas ...)
b)	Přenášení vel. Svátosti na vedlejší oltář neb do kaple. Při prúvodu zpívá se »Yange lingu(«. (Recitativy str. 22.)
c)	Odhalení oltářů — Kristus zbaven rouch. (Rec. str. 27.)
Kněz odhaluje oltáře, sbor r e c i t u j e žalm 21.: » Detts mcus, reshice in nte« (Re-cit. str. 27.). Ve velikých kostelích před odkrýváním oltářů recitují se nešpory.
d)	Svěcení olejů v kostelích bískupských při mši pontifikální. Potřebné zpěvy před-nášejí přisluhující kněží.
e,~ Umývání nohou (Mandatum) konají biskupové, opati a katolické vrchnosti po ukončení všech obřadu. Před obřadem tímto zpívá jáhen evangelium, při vlastním obřadu sbor řadu antifon ; první počíná slovy: »3I(mdatunt,, (viz knihy: Grad. Romanum, str. 171 •, »Hebdomas sancta«).
%,' Matutinum tenebrarum (temné hodinky) konají se též ve středu a v pátek, vždy odpoledne. Obsahují lamentace, žalmy a lekce o utrpení Páně. Postupem zhasínají se svíce na trojhranu -- apoštolové opouštějí Ježíše, na konci způsobí se hluk klapačkami (prudším uzavřením knihy) na znamení zemětřesení při smrti Páně.
VELIKÝ PÁTEK. (FERIA VI. IN PARASCEVE.) Připomíná utrpení a smrt Páně.
CÍRKEVNÍ OBŘADY:
ct) Na znamení hlubokého žalt-, nad smrtí Páně vrhá se duchovenstvo na stupních oltářních na svou tvář.
b) Všichni vstanou a lektor zpívá: )Waec divit Dominas«. (Recit., str. 30.) Po této lekci zpívá sbor tractus : »Domine, undini-,. (Recit., str. 31.) Následuje:
Kněz: » Urenuts — Flectannrs gema — I,enate« (Rec. 31.) a orací: »1)eus a quo et Judus 	
S b o r: Amen.
Kněz: Zpívá lekci v tónu epištoly.
S b o r: Tractus »I i-ipe me„ (Rec., st. 32.) a hned po něm následují
cJ P a š i j e dle sv. Jana.
3) Fr. Picka, Umučení Kristovo op. 32. na sbor V. Miillera; 8 sborů pro mužské hlasy. V. Kotrba.