22	CYRILL	XXX [X.

KAREL BENDL

polek „Hendl- v Huben či stanovil si úkol, postaviti pomník českému hudební-mu skladateli Karlu Bendlovi, který v Bubenči život svůj dokonal.
Obrátil se na sochaře Stanislava Suchardu se žádostí, aby uctil svým dílem památku Bendlovu. Stanislav Sucharda vyhověl přání a zhotovil skizzu, u tomto listě zobrazenou, která jest pětinou skutečné velikosti pomníku a která byla spolkem při-jata.
Pomník šest metrů vysoký, se-stává z nadživotní podobizny skladatele, jež spočívá na mohutném dříku sloupu, zdobeném figurálním

reliefem ,Sbor ouýzpěv” na památku nejvýznačnější činnosti Bendlouy, na které spočívá také hlavní jeho význam pro naše hudební umění.
Tuúrce pomníku zuolil pro pomník místo na styku ulice Tamkovy a Králouské třídy, kde tvoří tyto klidné místo, obklopené zelení okolních za-hrad, které se pro prostý Bendlův památník dobře hodí.
U měsíci srpnu shlédla městská rada města Bubenče na místě vztyčenou silhouettu pomníku a označené místa pro pomník věnovala.
Dle rozvrhu sochaře má býti pomník, který zhotoven bude z pískouce, v tomto roce dokončena postaven.`)	Si.

EDGAR T1NEL. POSMRTNÁ VZPOMÍNKA OD VÁCLAVA MULLERA. (POKRAČ.)

) eštěstí takto těžce doléhalo na mladého umělce, jemuž připadla starost o osiřelou
rodinu, a tu mu nezbývalo, než chopiti se výdělku. Mladý virtuos svým uměním pro‑
vázel produkce kouzelníka prestidigitatora , aby si vydělal několik franku denně. Tato synovská láska a oddanost nezůstala však bez odplaty, nebol mu právě v těch dnech zasvitlo slunko uznání a úspěchu. R. 1873 byla mu za kantátu pro soli, sbor a orchestr . Rolandův zvon« přirčena římská cena. Prix de Rome vypisují se jednou za dvě léta. Cena obnáší 16.000 franků a subvenci na jedno provedení cenou poctěného díla. Uchazeč nesmí býti starší 30 let a musí nejprv svoje schopnosti dokázati komponováním sboru s orchestrem na daný text a fugy na dané thema. Z počtu uchazečů, kteří v předběžné zkoušce obstáli, vybere se šest nejlepších a ti musí za 25 dní v přísné klausuře napsati dílo, které má býti cenou póctěno. Zajímavo jest, že se Edgar Tinel ani při této přísné zkoušce, kdy musí všichni odevzdati knihy atd., co mají u sebe, nechtěl odloučiti od »Následování Krista«, které bylo denní jeho četbou.
Každý vítěz o cenu římskou musí po tři léta konati studia v Německu, Francii a Italii a podati o tom pak obšírnou zprávu ministerstvu,
Tinel obdržev cenu římskou, oddal se studiu klassických děl. Hlavním předmětem jeho studia byl Bach, Beethoven, Schumann, Brahms. Čemu z těchto mistrů se Tinel naučil, o tom svědčí jeho díla. Mimo to však byl předmětem bedlivého jeho studia Palestrina a právě odtud naučil se té podivuhodné stavbě polyfonické sady, které se u Tinela tak často obdivujeme. Že pak Tinel, jehož srdce bylo napiněno zbožností, nezanedbával hudby církevní, lest ovšem zcela přerozeno.
Brzy po obdržení ceny římské oženil se Tinel s básnířkou Eminou Coeckelberghovou.
Od té doby nastává pilná umělecká práce Tinelova. R. 1878 zřízena byla v Mechelnu
pod protektorátem kardinála-arcibiskupa mechelnského a ostatních biskupů belgických zvláštní
hudební škola církevní, jejímž řízením pověřen by[ bývalý učitel Tinelův Mikuláš Jakub
Lemmens (nar. 3. ledna 1823), výborný virtuos na varhany. Po brzké však smrti jeho
it 1881) povolán byl na jeho místo na radu kanovníka Van-Danome Edgar Tinel, který
*) Z církevních skladeb Bendlových uvádíme mši d moll pro mužské hlasy, dvě Ave Maria s pruv varhan a círk. zpěvy ve sbírce rHlaholtt.