5

Kněz.
Bo-že, ku mé o-chra-ně
i

Lid.
při-spěj ! Ho • spo - di - ne, mně po- mo - ci po - spěš ! Sláva O-tci i

IJ	I	I	I
40 I	i	I	I

Sy - nu i Duchu sva-té-mu, ja-káž by-la na po-čá-tku i ny-ní i vždycky, i na vě-ky
Antifora 1.	Ton. V.
ve - kúv. A men. AI - le - lu - ja.	V ne-bi, kde král sto - lu -je,* nardem tva prosba dý - chá.
4–1 -4
t-~, R=-R
~~I	~	I	I	I	~	I	J	I	~~ Žalin 109.
				
		I		'I	
				
			I	
1. Pravil	Bůh Otec ke Kristu	Pá - nu:	»Zasedej po mé	pra-vi-ci !	
Lid. 2. Za podnož tvých	no- hou	nepřátele	po-lo-žím.	
3. Na Sionu vztyčím žezlo tvé	mo - ci.	Vládni uprostřed	ne-přá-tel !	
4. Panuj ve dnech své	slá - vy	v lesku	přesvatém.	
5. Zplodilf jsem	te -	be	z lůna svého	přede dnem.	
6. Já, Hospodin, přísahu	skládám	a nebudu jí	že- le - ti :	
7. »Dle Melchisedechova	řá - du	budeš knězem ty	na vě-ky««,	
8. Kristus bude, Otče, po pra‑				
vici	to - bě;	v den hněvu krále bude	po - tí - rat,	
9. mezi národy soud	ko - nat,	tříštit hlavy v četných	krajinách.	
10. Z potoka ponížení bude	pí	-	ti;	za to povznese hlavu	do vy'-še.	
11. Sláva Otci i	Sy - nu	i Duchu	sva-té-mu,	
12. jakáž byla na počátku i nyní i	vždycky	i na věky vě	-	-	-	kův. Amen.	
Antifona 1. se opakuje.