XXXVIfI.	CYRILL	159

RUZfVE ZPRÁVY. 1
Z diecese královéhradecké. Dr. Cibulka zaslal za diecesní Jednotu Cyrillskou přes 500 dotazníků o církevní hudbě; prosí uctivě o vypinění jich a laskavé vrácení. Odpovědi mají býti základem statistiky o dalším pěstování hudby církevní v diecesi.
* Svěcení kaple a c. k. gymnasia na Žižkově vykonal J. M. p. prelát dr. J. Tumpach, člen z. š. r. Při posvěcení budovy zpívali žáci gymnasia, řízeni ředitelem kůru a učitelem zpěvu Podlešál<em různé vložky, z nichž zvláště se zdařil sbor »Svatý Václave~. Při benedikci budovy lze zpívati v řeči mateřské, poněvadž modlitby při benedikci konají se potichu. Při zpívanA- mši sv., kterou obětoval sám pan pontifikant, přednesli žáci Kyrie z Říhovského, ostatní stálé části z Nešvery. Introitu a kommunia nebylo. Místo graduálu zněl český sbor k Panně Marii a jako offertorium byl známý český sboreček, Zpívej duše Pánu žalmy a solové Ave pro tenor. Na ten den připadatl svátek sv. Bibiany a mešní formulář »Loquebar«. Aby při podobných význačných slavnostech a vůbec při zpívané mši sv. na středních ústavech mohly býti zazpívány správně liturgicky i p r o in ě n 1 i v é č á s t i a nebylo třeba utíkati se ku vložkaření, bude třeba pro příště na všech středních ústavech zakoupiti »G r a d u a l e p a r v u m« edice vatikánské a Kyriale aspoň v ně-kolika exemplářích. Potom i k umělecké stránce přistoupí správnost liturgických předpisů, kterým se žáci v liturgických hodinách učí. Nutno, aby se i pinily. Tím vychová se dorost, mající smysl pro přesný liturgický zpěv a intelligence, která si ob-líbí opět účinkování na kruchtách, jak tomu bývalo dříve. Katecheta i učitel zpěvu tu mají vděčné pole k vyvinutí své ideální činnosti. Nařízení o zavedení vatikánského chorálu platí pro kruchty i v kostelích farních i kaplích středoškolských. Český zpěv budiž pěstován při tichých mších sv.; při zpívané musí býti latinský zpěv i v proměnlivých částech týž, který se modlí kněz u oltáře. Toho žádá i slohovost a stránka esfhetická, nejen liturgická. — Harmonium již hned při svěcení vypovědělo službu; bručelo přes veškeru snahu jeho oprávců. Důkaz to jasný, že i v kapli má býti kruchta a na ní pořádné varhany. Ty hned tak se nepokazí jako harmonium. Zdá se, že umělecká výchova jest jen na papíře u vysokých úřadů. Na varhany už nezbylo, ač prý o ně důtklivá byla po-dána žádost.	D. O.
* Bohuslav brabě z Holowrat, c. k. tajný komoří, jako patron zajel si zahráti na varhany do Bílého Újezda ke mši sv., již obětoval 28. listopadu tamější farář Ferd. Audrlický u příležitosti svých abrahamovin. Kde sám patron vybízí svým uměním hudebním v kostelích k pěstění správné církevní hudby, kde i sám řídí chrámový sbor a zpívá s ním chorál edice vatikánské, kde provádí klassické sklad-by dle přesných, uměleckých požadavků, tam pro celý vikariát jest dána norma a vzor církevní hudby. Vikariát rychnovský může si gratulovati ke své-mu patronu jako propagatoru ryziho církevního umění pěveckého a znalci staročeské církevní hudby.

cestách světem a jsa Fibichovým žákem ve skladbě věnuje se kompos ci, z níž nutno uvésti píseň Smrt, symfonickou báseň »Únos Persefonin«, operu »Zenichové«, komickou aktovku »Cesia oknem«, český balet >,Hašiš«, vánoční baletní pantomimu »Pohádka o nalezení štěstí«, výpravnou hru »Ďáblovy pilulky«, »Výlet pana Broučka na měsíc«, »Na záletech«, parodickou operettu »Edip král«, operu »Noc Šimona a Judy«, »Psohlavce« a »Na starém bělidle«, tragickou ouverturu C-mol, klavírní koncert f-moll, kvartett a-moll, G-dur, Es-dur. V melodramatu vy-tvořil » Loutkářův sirotek «, » Zlatý kolovrat «, »Všichni svatí tancovali«. Jako dirigent symfonického orchestru Národopisné výstavy a jalo nynější chef opery Národttího divadla ukázal, že taktovka jest jeho doménou a životním cílem.
* R valné hromadě 0. J. C. 17. ledna 1912 při-pomínáme, že diecesní jednoty vysílají k ní dle stanov č. 6. 4 delegáty, farní jednoty po jednom delegátu (stanov č. 10). Farní i diecesní delegáti mohou býti ovšem v jedné a téže osobě.
R premiéře Nešverova „Joba” v Olomouci píší »Selské Listy« č. 136.: „Job« jest dílo velice pozoruhodné a důstojně řadí se k Nešverově nejlepšímu dílu z církevní hudby, oratoriu »De profundis«. V »De profundis« využil mistr Nešvera pravého stylu církevního, onoho klassického stylu církevního, v »Jobu= však v piné míře těžil z moderní harmonie a ze všech jejích vymožeností. Předností »Joba jest jeho dramatičnost, zvláště v čí-slech sólových, k nimž orchestr vhodně podmalovává situaci a vyjadřuje věrně náladu. Některá místa v orchestru i v sólech, hlavně motiv »Joba« jsou pracována v italském moderním stylu, jsou velice účinná a mají mocný dramatický účin. Sbory nesou se hándlovským duchem, jsou bohatě kontrapunkticky zpracovány a mají vzorný klassický styl. Kladou však veliké požadavky na zpěváky, nebo( jsou vesměs vysoko psány. >,job« je dílo mohufné a jistě by se pině uplatnilo, kdyby mu bylo dáno provedení a obsazení, jež může poskytuouti na př. Praha, Vídeň nebo Londýn. »Zerotín« učinil všechnokprovedení »Joba«, co jen mohl. Může býti zcela spokojen, jako spokojeno bylo obecenstvo i sklad tel sám. Sóla dámská obsazena byla výborně sl. Fialovými, Joba muzikálně bezpečně zpíval p. Pevný, zpěv Elifasa a posla k mocnému účinu přivedl pan uč. Jiřík, Baldada pěkně a mohutně zazpíval p. red. Hrabě, v baryfonové roli Satana velice se uplatnil rázný hlas p. Machův, p. Smolka (Hospodin) byl patrně indisponován, nebol zvučný jeho hlas neměl barvy a Sofar p. Gažarův byl slabý, nebol jinak dosti příjemný tenor p. Gažarův nemá žádoucí síly. Co zasluhuje největší chvály, jsou sbory, jež na-cvičeny byly dokonale. Sytě zněly, měly barvu i mohutnost, nastupovaly precisně a v obtížných fugách pohybovaly se s veškerou jistotou. Že oratorium mělo takový úspěch, dlužno jistě k dobru přičísti sborům a jich dirigentu p. Pavlátovi. -- Přečetným obecenstvem byl »Job; přijat velmi sympaticky. Po V. dílu presidium »Zerotína« (pp. řed. Kořínek a dr. Tomek) podalo přítomnému mistru Nešverovi vavřínový věnec. Obecenstvo připravilo při tom mistru nadšené ovace, které dostoupily vrcholu, když mistr pohnutě děkoval. — Libreto k »Jobu« napsal p. školní rada Jan Čermák. Má pěkně rozvržený děj, avšak verše jsou trochu staromódní a postrádají orientálního nádechu. Jinak předčí i mnohá libreta našich oper.	V. Š.

	* Karel Rovařovie slavil 9. prosince své abra-	* Nešverův koncert na oslavu sedmdesátých na‑
	hamoviny. Absolvoval u Písařovice na konservatoři	rozenin mistrových provedl S. prosince pěvecký
	jako virtuos na klarinet; pak věnoval se hře na harfu,	spolek »Vácslav« v Bubenči za vedení sbormistra
jako klavirista provázel Ondříčka na uměleckých M. Doležila. V mužských sborech mistrových»Moravě«