146	CYRILL	XXXVIII.

STAROCHOR VATSKA VANOCNI PISEN,
1.	Na- ro - dil	se	již	Král	ne - be - ský z Pan-ny	Ma-ri - e,	či - sté	dě	vi - ce.	
2.	Po- chvá-len	bu	- diž	Bo- hu v Tro-ii - ci	chvá - lu	my vzdejme	Pá - nu	Je - ží - ši ?	
Rkytmicky (cella breve).	trest.	_	decres	-	-	cen-	-	-	do	
	-4				_3	
Tenor><						

	1. Na - ro - dil	se	je	Krali	ne - be - ski	od	Ma - ri	-	je	či - ste	De - vi -	ce.	
	2. Hva - lie -no	bu -	d1	sve	-	to	Troj-stvo,	hva - lu	mi zdajmo	Go - spo-du Bo - gu.	
~	- f,—	g--0—0,	09	- --	y— y‑	
BásSl			_		
			
	rreyc.	treyceedv'		
1. 2. A v tom	no-vém	ro - ce	o - sla - vuj-mež Jej! K mladému Krá - ]i	se	mo-dle- mež!:]	
		z široka, motto ritard.	
			
	~_-‑	

-C	pessante	mfo		
1.2. Na tom mla-dom le - tu	ve - se - li - mo	se!	Mla-do-ga Kral - ja	mi	mo - li - mo.*):]	
		trest espresy.	
C.4		~	
09 —
I	r	7IT-		-(L	•
y	
mI	Sf ,	mf	r—ry f- vmf0 3r---	yf	yf .« PP	
			
STASAT MATER.	NAPSAL KANOVNÍK VÁCLAV MULLER.	(DOxoNČ.)	
držel jsem se chvíli ti autora	»Stabat mater«, protože jinak by sotva kdo porozuměl	
zhavému citu, vroucí lásce, která z těch veršů sálá.	jak bychom jinak rozuměli na	
př. pátému verši, jímž počíná 2. oddíl sekvence.		
	6 ty Máti, lásky zdroji,		
	spolu cítit bolest svoji,		
	dej, af s tebou rmoutím se.		
	Dej, af srdce mé se vznítí,		
	Krista, Boha v lásce míti,		
	dej, af jemu líbím se.		
Nebo předposlední:			
	Dej mi ranami se chvíti,		
	dej se křížem honositi,		
	krví Syna opájet.		
A právě tento obsah, který má tolik společného s jinými básněmi Jacoponovými, potvrzuje, že Jacopone jest autorem této básně, jak ho nejdůležitější rukopisy také jmenují a vyvracejí se různé domněnky, které označovaly autory sv. Bonaventuru, sv. Bernarda, ba dokonce i Jana XXII., Řehoře XI. nebo Innocence III. a docela až Řehoře Vel.
Všecky tyto domněnky, které nemají pro sebe pádných důvodu, nelze již z vnitřních důvodů hájiti. Jef »Stabat mater« sekvence, a sice v piném rozkvětu normální i obsahové dokonalosti; a proto nelze ji klásti jinam než do století XIII.
Snad bude dobře zodpověděti na tomto místě otázku, co jest sekvence.
Sekvence byla hlavním způsobem latinského básnictví středověkého od století IX. do XVI.
') V chorvatštině všechna i se vyslovují tvrdě jako naše y.