XXXVIII.	. CYRILL	137

Za tak stísněných poměru nezbývalo varhaníkovi nic jiného než p ř i v y d ě l á v a t i si po příkladu špatně placených officiálů školních způsobem různým. Ovšem již sama povaha deputátu nesla s sebou, že varhaník musil býti aspoň poněkud obeznalý v hospodářství a v některých živnostech. Zahrnovalf v sobě deputát někdy kromě obilí a pícnin také pole a zahrady (v Plzni, v Horšově Týně a j.). V Horšově Týně provozoval varhaník jako městský podsudní živnost hostinskou, v Kolíně zas (v 1. 1653 -1658) byl jeden varhaník městským perybným.') Nejvhodnějším vedl1-jším výdělkem pro varhaníka mohlo ovšem býti vyučování hudbě. O varhaníku Janovi v Praze r. 1591 zaznamenáno, že učil »tabulatuře«.`) Dosti zhusta přivydělával si však varhaník i opravou a zvláště laděním (»štymováním«) varhan. Tak v Plzni přidává obec r. 1596 varhaníku 3 groše týdně za opravování varhan, v Praze pak dostávali zvláštní příplatky za »šty nování« varhaníci v Týně a u sv. Martina.") Někdy hrával varhaník za peníze na »instrument«, byl tedy »instrumentářem«, jak víme již z případu kouřimského varhaníka Houzala r. 1583. Varhaník u sv. Martina v Praze dostával zas po kolik let za hraní na »violu« 4 kopy ročně. Zp-isobem nedovoleným, mastičkářstvím přiživoval se varhaník Reinisch ve Slavkově. Byl také proto r. 1589 z města vypovězen.')
Dosti často zlepšoval varhaník svoje postavení tím, že přibíral si ke své službě ještě shtžbu jinou, obyčejně městské písařství v Kasejovicích a j.)") Zhusta však bylo mu zdrojem vedlejších příjmů i povolání u č i t e 1 s k é. Ne poslední příčinou spojování varhanictví s učitelstvím byl ovšem i bídný stav finanční ve všech oborech veřejného života po bitvě bělohorské se zahnízdivší, jenž nutil obce k téte výpomoci. Bylo to také v době, kdy v pokleslém školství více času věnováno zpěvu než učivu ostatnímu. Z oboru vyučování školního pro varhaníka nejpřiměřenější bylo ovšem kantorství. Tak v kollegiátní škole vyšehradské byl v letech 1649—1671 tehdejší varhaník Mikuláš Vojtěch Pragerer spolukantorem, mimo to pak i písařem. Platu měl 30 kop a deputát. Z varhaníků kantorů možno uvésti ještě lana Dvořáka v Kasejovicích, jenž zaznamenán s manželkou Veronikou r. 1662.°) Varhaník v"k mnohdy vyučovali odborům literním. Někdy učil jen soukromě (čtení, psaní a počtům), jako varhaník Ondřej Han ve Slav-kově, často však byl i učitelem na školách veřejných. Jakub Gregor de Mons varhaník v Roudnici (poč. XVII. st.) nemoha se uživiti patrně nízkým platem, připuštěn byl za učitele do školy a když ani to mu nestačilo, učiněn městským písařem. V Prachaticích zas měl varhaník r. 1664 přijatý učiti ve škole a s kantorem společně plat od žáku si vybírati. Ano i správcem školním mohl se státi touto cestou varhaník. V Kasejovicích vystřídalo se varhaníku rektoru v XVII. stol. za sebou několik. V 1. 1652—1659 byl to varhaník Pavel, rektor a kantor zároveň. Dále Celestýn Václav Orel Příbramský (1663 až 1667), jenž zapisoval i do matriky a j. V Jaroměři (1640) řídil školu kantor s varhaníkem. V Čáslavi byl rovněž varhaník rektorem. Byl to r. 1645 Johannes Boleslavský.')
Nejlépe na tom ovšem byli varhaníci, kteří majíce soukromé jmění, od služného nezáviseli. Byli to hlavně m a j i t e l é d om ti, jichž zaznamenána v písemnostech celá řada. Ti také pažívali leckdy nemalé vážnosti. Domy měli pražští organisté : Václav Nůžka, jenž koupil dum v Betlemě (1437), Martin měl dva domy na Novém městě pražském (1483, 1493), Johannes měl jeden dům na Malé straně (1466), druhý na Hradčanech (1481).') V XVI. století uvádějí _se z majitelů domů v Praze varhaníci : Lukáš s domem na Florenci (1557), Albrecht Sfastný měl dům na Starém městě (1588), Marek Straubinger koupil dum tamtéž (1594, a j. Mezi měšfany hradčanskými jmenuje se i varhaník strahovský Andres (1610).'')
Varhaník z povolání býval p o d ř í z e n jednak faráři, jenž mu na faře mnohdy byt ano i stravu poskytoval, někdy ho i sám platil, jednak kantorovi jako správci kostelního kůru. Přerozeno, že z tohoto poměru vznikaly často různé rozpory mezi varhaníkem a
) Winter ib. 982. Vávra ]. c. 319.
') Winter: Řemesln. a živnosti XVI. věku, 708.
I Týž : Život círk. 982, 984. Teige 1. c. 506 n.
4) Winter 1. c. 981. Týž : Řemesln. a živn. XVI. věku 707.
Csp. sp. př. stž. č., ib. 102.
Ruffer: Hist. Vyšehr. 320 n. Čsp. sp. př. stž. č. ib.
') Dvorský 1. c. 457 n., 307, 334. Csp. sp. př. stž. č. I. c. 101 n. Winter : Zivot a uč. na partik. šk. 108 n.
a) Winter: Děj. řem. a obch. v C. v XIV. a XV. st. 450. Tomek: Zákl. st. místop. pražs. 11I56, IV 160.
°) Winter: Řem. a živn. XVI. věku 707.