XXXVIII.	CVRILL	123
„Osmero blahoslavenství,” krátké snadné	Offertorium
mše s Offert. a Tantum ergo pro soprán,	Andante con moto.
alt, bas, 2 housle a varhany oblig., tenor,	_ 2 klarinety, 2 roh neb dvě trubky a basu
1l= ~7= -~ 	7
ad lib. (Gr-.) (Dodatečně )	Be - a - ti

Tantum ergo. .1lodcrato.
Tan-tum er - go	sa - cra - men-tum
Cís 4. z a Ada io.
Ky - ri - e,	ky - ri - e e - lei-son, e-

Tantum ergo.
-llaeSIOSo can moto.		

Tan - tum	er - go	sa	cra‑	
Čís. 4. z B.		
Andante,		
pp~~		
		
Ky - ri - e,	ky -ri - e,	ky - ri- e,	e- lei‑	
(Pokračování.l	
	EM	

K DĚJINÁM VARHAN A VARHANI`I HRY V CECHÁCH.
METHOD LUMÍR SYCHRA. (POxRAČOVáNí.)
%bývá ještě zmíniti se e h ř e v a r h a n n í, pokud pokračovala v tomto období s po‑
stupným zdokonalováním techniky varhanářské vůbec. lest jisto, že s počátku nebyla doba valně přízniva případným snahám po pokroku již pro překotný spěch, s jakým uvádělo se vše v bývalý pořádek. Přirozeně i hra varhanní musila navázati na stav, v jakém byla před válkou. Nebylof zajisté hned po ruce dosti schopných sil po tak dlouhé přestávce; ty se musily teprve časem vychovat. Zdá se, že zvláště v době krále Vladislava, jenž sám projevoval mnoho zájmu pro zdokonalení zpěvu církevního zrestaurovav aspoň částečně organisaci zpěváků u sv. Víta,') mohla se i hře na varhany věnovati větší pozornost. A skutečně bylo prý již tehdy v Praze několik varhaníků »mistrů« svého umění. 2) Skutečný však pokrok v technice hry mohla přinésti teprve radikální změna ve stavbě varhan (vynalezením pedálu a rejstříku) v druhé polovici XVI. stol. k nám přišlá, a s tím souvisící rozšiřování tabuatury. Během této doby obě tyto novoty u nás zdomácněly, a zajisté i hra varhanní hleděla se přizpůsobiti výtěžkům jinde v tom směru učiněným. Bylaf již u nás v témž čase známa v a r h a n n í t a b u-1 a t u r a; učiti tabulatuře aspoň nebylo v Cechách koncem XVI. stol. zjevem neobyčejným. ') Byly to ovšem asi tabulatury původu cizího, jichž se užívalo; ') byly-li totiž činěny pokusy i o výtvory samostatné v tom oboru, není známo. Víme však, jaký obdiv působil již tehdy svojí hrou V. Rychnovský.
V téže době však nového rozmachu varhanní hry zatlačovány byly varhany, po očistě Arnoštově jediný officielní nástroj kostelní, znovu do pozadí novou invasí h u d b y instrumentální do chrámu. Počátek opětného zavádění nástroje ostatních v hudbu církevní mažeme sledovati až do začátku druhé polovice XVI. stol. lest na jevě, že tentokrát byl impuls dán světskými kape 1 a m i, jež mnohdy byly zavázány účinkovati při bohoslužbách. Byla to právě nejstarší známá kapela Rožmberská (založ. r. 1552), o níž máme bezpečné zprávy, že hrála i v kostele. V instrukci, hned při založení jejím vydané, výslovně se praví, že členové kapely povinni jsou pomáhati se svými nástroji
1) Ambros: Der Dom zu Prag, 79.
') Staré letop. čes., 441, 1. 1520: »T. 1. počal se mor v Praze-Také toho roku warhaníkův čistých několiko umřelo, ježto prvé jak jest Praha na místě nikda tak mistrných a umělých nebylo.«
') R. 1591 zavázal se lan, varhaník u sv. Mikuláše v Praze, že naučí chlapce Řehoře Čecha za rok »umění varhanickému z tabulatury« za 24 kop míš. (Z. Winter: Rem. a živn. XVI. věku, 708.)
4i V inventáři kapely Rožmberské z r. 1610 zapsány tabulatury El. Amerbacha a Bern. Schmida. Viz Fr. Mareš: Rožmberská kapela. CCM. 1894, 226, 232.