XXXVIII.	CVRILL	117

lovým případné sbory: Za Obecnou Jednotu Cyrillskou promluvil arciděkan chrudimský dr. M r š t í k o zásluhách zesnulého jako hudebního paedagoga a círk. skladatele; jménem Jednoty N. S., ředitel U n g e r z Německého Brodu vzdal svému zesnulému kollegovi tklivou vzpomínku a za žáky Gregorovy vděčně svého učitele vzpomněl ředitel z Vodňan, p. M a r t e n s. Mezi zpěváky a ctiteli Gregorovými u hrobu byl i mistr Ševčík. Dodati dlužno, že řed. Vymetal pracně sehnal a sestavil na výstavě písecké exposici z děl Fr. Gregory, jehož smrti právě letos připadla památka 25. výročí.
Předsednictvo sjezdu zaslalo za souhlasu všech přítomných pozdravný telegram
panu kardinálovi, jako protektoru 0. J. C. a p. biskupovi Doubravovi, jako protektoru
Diecesní jednoty královéhradecké. — Omluvili se aneb pozdravné přípisy sjezdu za‑
slali mimo jiné: chef hudeb. departementu p. baron Procházka, kari. Fr. Seyvalter, prof.
Zástěra, nakladatel Mojmír Urbánek, ředitel Pilař z Hořic, A. Miiller, kaplan ze Smíchova,
a mnoho jiných. Presenční listina zaznamenává na 200 účastníků odborného tohoto sjezdu.
Positivní prací sjezdvou zůstane založení Diecesní jednoty Cyrillské.
Podepsaný, jako zástupce 0. J. C. dle § 4. stanov Obecné Jednoty přijal řádně pět výkonných členů diecese českobudějovické a ihned se ustavil výbor. P ř e d s e d o u zatímním jest kanovník B o č e k, z á s t u p c e m nejd. pana biskupa ve smyslu Motu propr io čl. 24. jmenován kanovník J. B r e n n e r, výborný hudební theoretik i praktik, zasloužilý propagátor círk. hudby v diecesi.	N E M
CIRKEVNI HUDBA PŘI EUCHARISTICKÉM KONGRESU VE VIDNi.
E
ticharistie a církevní hudba jest v úzkém spětí. Kristus při ustanovení nejsv. Svátosti oltářní o Zeleném čtvrtku pěl žalmy, když opouštěl večeřadlo, církev dle jeho vzoru učinila zpěv integrální částí mešní slavné liturgie. Proto i při eucharistickém kongresu byla důležitým bodem otázka církevní hudby. Netřeba se zmiňovati, že vídeňské kůry při této příležitosti podaly, co měly nejlepšího, než bohužel nikdo z účastníků kongresu nevěděl, co kde se bude zpívat. O veškerém jednání i slavnostech byla napřed vytištěna případná oznámení, jen o církevní hudební reprodukci nic. A přer-e tolik jest přátel církevní hudby, že by právě ona je byla přilákala na kongres.
Redakce Cyrilla včas žádala, aby s ní sděleny byly programy v jednotlivých kostelích, ale marně.
Teprv ve Vídni jsme se dozvěděli, že v dómě svatoštěpánském při první pontifikálce se bude dávati Palestrina, při druhé Bruckner a při třetí Weirich. Provedení P a 1 e s t r i n o v y mše >Assumpta est« bylo dokonalé. Na Brucknerovu mši z E m o 11 se těšili přemnozí z našinců, ale dozvěděli se o době provedení pozdě. Při třetí mši dómský kapFlník Weirich ovšem správně jako autor interpretoval svou skladbu »Missa solemnis Josephi«.
Chorál naprosto neuspojil v dómě. Choralisté nedovedli se sebe střásti tradici před-nesu chorálu medicejského a vžíti se do chorálních melodií edice vatikánské. Byly pa-trny stopy po mensuře, rhytmus ničen přílišnou sytostí zvukovou a nedostatkem fraseování, jakéh,: žádá c h o r á 1. V mariánském kostele a m G e s t a d e provedena byla vzorně S p r i n g r o v a mše » Lauda Sion R. Autor sám hrál při ní na varhany.
Chorál vatikánský členů konventu od s v. G a b r i e 1 a při pontifikální mši 15. září před prúvodem v neděli byl prý dobrý. Původně měli zpívati Benediktini z Emaus v Praze chorál při kongresu; bohužel sešlo s tohoto projektu ke škodě církevní hudby. Všeobecně bylo přijato se sympatiemi, že přibrán byl ke kostelním produkcím c h 1 a-p e c k ý s b o r, který se náležitě uplatuil zvláště při zpěvu venku o průvodu.
Německá sekce p ř e d n á š k o v á pojala do svého programu tři přednášky o hudbě.
Univ. docent dr. Matthias, varhaník při dómu ve Strassburku, mluvil velmi věcně o Eucharistii a hudebním umění.
Poukázal na parallelismus v historii mezi úctou velebné svátosti a hudbou. Byly vždy obě v nerozlučném svazku i shodě a jedna druhou oživovala. Církevní hudba byla ve službách eucharistie a Svátost oltářní poskytla z darů církevní hudbě, dar opravdovosti, svatosti, krásy, obětavosti, jednoduchosti, universality a integrity.