112	CYRILL	XXX~~III.

Cyrillo-Methodějská'_knihtiskárna. V. Kotrba v Praze.—Nákladem Obecné Jednoty Cyrillské.

* * Z ROsmákOVá kukátka. Populární moravský povídkář byl i bystrým pozorovatelem a znalcem hudby církevní. Následující dvě zmínky o ní z jeho proslulého »Kukátka« zajisté budou Cyrillisty zajímati. Píšet v III. díle str. 116. ve vzpomínkách na P. Křížkovského toto: Po chvíli zastavil se (Křížkovský) a počal sám vypravovati. »Když jsem pře-vzal řízení kůru (na dómě) v Olomouci, měl jsem trpkou, trudnou práci — ó jé ! Někteří páni dole nemohli chorálu ani cítit — nerozuměli tomu — chtěli bubny a intrády. Já nedal jsem se však mýliti a za rok dočkal jsem se radosti. Jednou se nám podařila Palestrinova mše — no, — dokonale. Kardinál mne dal zavolati a řekl mi: Dnes jsem slyšel anděly zpívati! — Tenkráte jsem měl radost — ano měl!« — A v témže díle na str. 261. v dopisech z Karlových Varů píše o návštěvě katolického chrámu děkanského: ». . byl jsem tam o Božím Těle. Slavnou mši sv. zpíval sám nejd. p. velmistr řádu křižovníků z Prahy za četné přísluhy. Na choře zpívali a hráli krásně, a l e j a k o v divadle. Zvláště sólová zpěvačka klokotala hlasem jako v ně-které vlašské zpěvohře, housle vylévaly medové zvuky, flétny a klarinety pískaly jako ptactvo v lese, trouby jásavě zvučely a bubny duněly — hotový divadelní orchestr.« — Zajisté může prvý případ býti Cyrillistům příkladem, druhý výstrahou. Pravá církevní hudba nyní opět nesporně upadá. I když slyšíme hudbu krásnou, často nebývá církevní, liturgickou. Předepsané texty, zvláště pohyblivých částí se vynechávají, není jednoty oltáře a kůru. Za to ale čteme pak v novinách, že solo zapěla pí. nebo slč. N. N.
** Plzeňské divadlo zadáno K. Veverkovi. Kapelníkem jmenován Jos. Charvát, dosud I. kapelník v Brně.
** VyChodočeské divadlo zadáno opět A. Frýdovi.
** V roce 1914 uspořádán bude v Praze druhý hudební festival.
** Reformní housle sestavil dr, Thomastik, rodák z Holešova na Moravě. Hlavní novota spočívá ve změně kobylky a provrtání vrchní desky. Otvorem postavena nová kobylka druhou nožkou přímo na spodní desku (jako u staré chrotty). Dále jest zde jiná úprava a větší počet lišt uvnitř houslí, jiná úprava strunníku a neobyčejně vysoký podbradec. To jsou znaky i neodborníku na prvý pohled patrné. Ostatní úprava jest tajemstvím vynálezce.
* * C. k. společnost přátel hudby ve Vídni vypsala k svému 100letému jubileu cenu 10.000 K na nejlepší sborovou skladbu s orchestrem. Lhůta vypršela 1. května. Došlo 24 skladeb, z nich 9 duchovních.
** Státní Cená 1000 H pro posluchače komposičních oddělení hudebních škol vypisuje ministerstvo. Lhůta do 1. září t. r. Zevrubné podmínky sdělí politický úřad. Mimo posluchače mohou o cenu ucházeti se ti, kteří ne déle dvou roků školu takovou absolvovali.
* Státní zkoušky z hudby. Ku zkouškám, konaným v květnu t. r. před c. k. zkušební komisí pro vyučování hudbě na školách středních a ústavech učitelských za předsednictví ředitele K ň a n a z A I-b e s t ů, čili zástupce svob. p. P r o c h á z k y, bylo připuštěno z 83 kandidátů 80 (29 mužských, 51 ženských, 55 národnosti české, 23 cizí [vlašské]). Z nich odstoupili 3. Zkoušku podniklo ze zpěvu 17, ze hry houslové 3, ze hry na varhany 2, ze hry na klavír 44, ze zpěvu, hry houslové i (se zvláštním povolením c, k. ministerstva) na klarinet

1, ze zpěvu i hry houslové 2, ze zpěvu, hry na varhany i klavír 2, ze zpěvu i hry na klavír 6. Mezi nimi bylo 16 opravných čili doplňovacích zkoušek. Reprobováni byli hlavně ze zpěvu 3, ze hry na klavír 6, ze zpěvu i hry houslové 2, ze zpěvu i hry na klavír 1, z dějin hudby 3, z paedagogiky 3, z nauky o harmonii 4, z dějin hudby, paedagogiky i nauky o harmonii 1, z dějin hudby i nauky o harmonii 1 (to jest 24), prohlášeno způsobilými 55.
* Hudební paedagogická Vystava jest od 20. května do 20. srpna v Lipsku (Feurichsaal, Schulstrasse). Upozorňujeme na ni naše hudební paedagogy, kteří o prázdninách zavítají do Lipska.
* Dramatické SnáZOrnéIIl Calderonovy hry v inscenování dra Kralika »T a j e m s t v í m š e s v.« bude provedeno ve vídeňské »Uranii« v předvečer eucharistického kongresu. Jednotlivé části mešní jsou předobrazeny charakteristickými osobami starozákonními, jako na př. Adamem (Confiteor), Mojžíšem (Introit), Janem Kř. (Gloria), Pavlem (Epištola), Janem Ev. (Evangelium). Místo proměny s pozdvihováním nastupuje líčení smrti Páně. Celek končí mystickým výkladem o posledním soudu. Hudební část komponoval prof. Ferdinand Habel a přednese ji pěvecký sbor »Dreizehnlinden«. Též účinkuje sbor dětský. Prolog napsal dr. Richard von Kralik. Režii hry má tajný komoří J. Schreiner a prof. Neumaier. Lístky po 4 K na sedadla prodává centrální kancelář. Jest nutno předem se o ně hlásiti.
Z Kostelce nad Orlicí. Spolek pro podporování chudých studujících na c. k. jubilejní vyšší reálce v Kostelci n. Orlicí uspořádal dne 2. června t. r. koncertní akademii. Program byl tento : 1. A Lortzing: Ouvertura k opeře »Car a tesař«. Orchestr. 2. K. Bendl: »Tambor«. Mužský sbor na slova V. Hálka s průvodem piana. 3. Vítězslav Novák »Marno«. Píseň na slova B. Sovy. 4. F. z Blonů »Sen«. Náladový obrázek pro smyčcový orchestr. S. J. B. Foerster: »Modlitba na moři«. Smíšený sbor na slova V. Hornofa. E. M. Rute : »Matičce¢. Smíšený sbor na slova J. Nerudy. 6. Aug. Reinhold: Larghetto z klarinetového kvintetta Mozartova. R. Drigo: »Serenáde«. 7. A. Arenský: »Ó, jak je miluji, chvíle ty míru«. Píseň na sleva N. Ogareva. Přeložila M. Destinová. S. Fr. Picka: »Nedal bych já hory své!« Mužský sbor na slova R. Pokorného. 9. Jos. Haydn: Symphonie pro velký orchestr. — Paní M. Sekyrová, chot továrníka, přednesla svá čísla (3. a 7.) s úpiným zdarem. Vroucí přednes, velmi krásný hlas a dokonalá vokalisace pojily se se vzácným pochopením skladeb. Vzpomínám, co hlubokého citu bylo vloženo na př. ve slova: »již plakaly tak dlouze«, neb »se ani nezachvěla ..« — Pan prof. Vacek, dobře již známý v městě našem svým uměním, jen znova potvrdil naše nejpříznivější mínění. Hra jeho, po stránce technické dokonalá, strhovala hlubokým procítěním. Rovnocenný byl výkon vždy skromného pana JUC. a PhC. Vl. Blažka, nedoceněného hudebního intelligenta, který doprovázel oba solisty přímo mistrně. Zpěvní čísla, která velmi obratně řídil pan prof. Zástěra, vedle důkladné secvičenosti vynikala překrásnou vokalisací, která neselhávala v žádném odstiňování. Mile působilo, že studující, jak bylo zřejmě pozorovati, zpívali s velikým nadšením. Zpěv a hudba jest nemalým výchovným momentem pro mladý věk. Pan prof. Zástěra ukázal, že se béře ve zpěvu jistě správnou cestou. Možno právem říci, že svojí methodou vychovává si pěvecký sbor studujících, který bude sloužiti k nemalé cti ústavu.