XXXVIII.	CYRILL	101

vých a pomocných prati dvěma jen 8-stopovým. Nástroj s takto sestavenými rejstříky mohl ovšem vydávati (zvláště v piném stroji) jen nepříjemné, příliš pronikavé zvuky; vada tato (»pištění«) byla však tehdy skoro všeobecnou a vytýkala se i při jinak ob-divovaných varhanách svatovítských. Z menších nedostatků, na něž při bedlivějším pro-hlížení hotového díla se přišlo, uvádějí se v témž rukopise nevyrovnanost co do síly tónů některých rejstříků (hlavně principálu a copuly maj.), a pak ne dosti čisté ladění. 1 ladění bylo slabou stránkou tehdejšího varhanářství, vždyf ani varhany velechrámu nebyly v tom ohledu bezvadny. Vůbec možno na základě údajů těchto usuzovati o stavu tehdejší techniky varhanářské u nás aspoň pokud menších strojů se týče. Artman, jsa usedlý v Praze, mohl se tam zajisté ve svém umění zdokonaliti; na varhanách pak pro literátský kůr boleslavský hotovených dal si dle vlastního doznání záležeti, chtěje si tak získati zákazníky i jinde. Měl-li tedy výrobek jeho přece nějaké větší vady, nebylo to vinou snad jen nahodilé jeho nedbalosti, nýbrž spíše nedokonalosti tehdejšího našeho varhanářství vůbec. Za to rozsah tónový nástroje tohoto sahající od C do c3 tedy v ob-jemu 4 oktáv byl na tehdejší dobu již dosti značný. Tedy co do rozšíření tastatury učiněn byl proti dřívějšku znatelný pokrok.
Neméně zajímavým jest i popis varhan tak zvaných »chorálních« v klášteře s t r a--h o v s k é m r. 1683 postavených, jejž podává ve zvláštním spisku člen řádu Jan Lohelius Oelschlegel (1724-1788), potomní jich oprávice.20) Odečteme-li rejstříky (5), které Oelschlegel sám přjdal, měly varhany tyto původně 9 rejstříků se 4-stopovou oktávou v prospektu. Byly to:
	V	manuálu:			
1.	Copula major .	.	.	. 8'	6. Quinta šustivá (»	Rauschquint«) 2nás. 11/2'	
2.	Octava	(»ins Gesicht«) 4'	7. Mixtura 4nás.		1'	
3.	Copula minor .	.	.	. 4'	V	p e d á l u :	
4.	Quinta 	3'	S. Subbas krytý		16`	
5.	Superoctava	.	.	.	. 2'	9. Octavbas	.		8'	
Zde ještě více vyniká nepoměr mezi jediným jen v manuálu rejstříkem 8-stopo‑
vým a ostatními 4-stopovými a pomocnými hlasy. Tato závada přiměla asi Oelschlegla
k tomu, že opravuje varhany přidal k nim ještě dva rejstříky 8-stopové, sesíliv i pedál
dvěma rejstříky. Za to objem manuálu byl ještě větší než u varhan boleslavských, za‑
tahuje i do kontraoktávy. Chromatické tóny však Cisl Dis] a pak Fis .. Gis v obou
vyšších oktávách přidal patrně Oelschlegel sám, dopiniv tak tedy bývalou lomenou ta‑
staturu na úpinou. Měchy byly troje prý ještě starého způsobu s více nepravidelnými záhyby.
Celkem tedy snažilo se i české varhanářství přizpůsobiti se pokroku umění toho
v cizině ; s jakým zdarem, ukázáno na příkladech. Charakteristická však výzdoba v a r‑
11 a n n í c h s k ř í ní tabulovými obrazy již koncem XV. stol. se objevující zůstala u nás
stále v neztenčené oblibě a shledáváme se s ní ještě v XVII. století. Velmi názorně lze
viděti tuto zajímavou vnější úpravu varhan na obraze literátského kůru v P r a c h a t i‑
c í c h r. 1604 měšfanem lanem Kulíškem darovaném a dodnes v tamním kostele cho‑
vaném.21) Na obraze tom vnitřek kostela i s přítomnými zpívajícími literáty věrně vy‑
podobňujícím naznačeny i dvoje varhany po obou stranách presbyteře na zvláštních ma‑
lých kruchtách stojící. Varhany v pravo jsou větší, dvoudílné, skládajíce se patrně ze
stroje hlavního a z positivu pod ním se nalézajícího. Každý z těchto dílů zvlášf opatřen
jest dvěma zavíracími křídly pestře pomalovanými. Křídla hoření z větší části jsou při‑
způsobena tvarem svým formě, v jaké seřazeny prospektové píšfaly, na dolení části jsou
desky ty obdélníkové. Na korpusu menších varhan (positivu) na levé straně namalova‑
ných nebylo již pro zvláštní malířské okrasy mnoho místa; proto opatřena aspoň přední
stěna kruchty třemi obrazy. Podobně malířsky vyzdobeny byly veliké dvojdílné varhany
v chrámu sv. Ducha v K r á 1. H r a d c i r. 1638 nákladem města postavené. Kromě
vlastních maleb na skříni pověšen byl ještě zvláštní obraz města Hradce na gotickém
zábradlí kruchty před positivem.22) Malby na svých varhanách měli i literáti m 1 a d o‑
20)	)oh. Lohelius Oelschlegel: Beschreibung der in der Pfarrkirche des k. Pr~monstratenser-Stifts Strahof in Prag befindlichen grossen Orgel, — Prag 1786, 82. Srv. Dlabač: l:twas von den Kirchenorgeln in Bóhmen (Riegger, Materialien VII, 104 sq )‑
Popis obrazu v Cyrillu 1881, 6 n. (Lehner), reprod. ve Světozoru 1885, 253, v Pam. praž. Hlaholu 1886 příl., v Z. Wintra děj. kroje 1893 obr. č. 191, v C C M 1909, 114.
Opatřen byl nápisem: A. D. T. O. M. gloriam, templi decorum organa haec erecta ac depicta tura curiae R. Hradecensis anno a nato Christo 1638. Srv. Pam. arch. III. 179.