86	_ CVRILL	XXXVIII.
s	Tímto uspořádáním, zejména zavedením vzná‑
šejícího se ventilu dodělal se inženýr Hope-Jones
značných úspěchů a proto není divu, že byla jeho _	soustava tak hojně používána a napodobena. Pře‑
-14	jd,	máhá tu elektromagnet pouze nepatrný rozdíl mezi

			

			

tlakem vzduchu na ventil a mezi vlastní váhou ventilu, tak že může býti elektromagnet docela maličký a proud slabý, čímž se značně sníží nejen náklad pořizovací, ale i udržovací.
Novou myšlenku elektropneumatických relais podařilo se vnésti do této soustavy po inž. Hope-Jonesovi teprve inženýru Drechslerovi použitím zvonovitého elektromagnetu (obr. 10.). Upevněn jest totiž elektromagnet pod skřínkou se stlačeným vzduchem. Elektromagnet sám má duté jádro a obklopen jest železným válcem na způsob zvonu. Kotva k jest kruhová a slouží současně jako dolní díl dvojitého ventilu v. Zavede-li se proud zmáčknutím klávesu, přitáhne elektromagnet kotvu k,

oz	která uzavře dolní otvor v dutém jádru a nad‑
zdvihne při tom horní ventil, takže stlačený vzduch
Obr. 9. Elektropneumatické relais Hope-	může unikati ze skřínky ku mníškovým nebo mem‑
7onesovo. brankovým ventilům vzdušnice, propouštějícím potřebný vzduch k píšfalám. Aby zamezilo se klapání a lpění kotvy, jest tato na povrchu polepená kůží, tak že ihned po přerušení proudu odpadne. K použití elektromagnetu zvonovifého byl inženýr Drechsler veden hlavně tou domněnkou, že při této formě magnetické silokřivky nalézají ten nejmenší odpor jak v železe, tak i v malé vrstvě vzduchu mezi magnetem a kotvou a že cesta jejich jest formou touto téměř uzavřena, tak že co nejméně jich přichází nazmar. Následkem toho vykazuje skutečně elektromagnet tohoto tvaru při stejně silném proudu téměř trojnásobnou výkonnost oproti obyčejným elektro-magnetům. Ovšem musí při této soustavě přemáhati elektromagnet nejen tlak vzduchu na ventilek, ale i celou vlastní váhu ventilku a kotvy, což však vzhledem k zvětšené síle elektromagnetu nepadá na váhu. Přes to používá inž. Drechsler k vyrovnání této váhy péra p. V systemu tomto provedeny byly firmou Bratři Riegerové z Jágerndorfu veliké koncertní varhany ve vídeňském domě umělců. Varhany tyto však nespinily úpině očekávání, ne však vinou elektrického zařízení,
které funguje znamenitě, nýbrž z jiných příčin.
Neméně duchapiný jest i system znamenitého
fysika opata Columbana z Einsiedeln (obr. 3.).	/
Tento geniální badatel na poli věd přírodních	-/ vytvořil soustavu, která co do účinkování může býti považována za vzornou. I on podobně jako Hope-Jones používá při elektropneumatickém relais III. tyčinkového elektromagnetu E s tím
však rozdílem, že umístil elektromagnet na skřínku	v
se stlačeným vzduchem. Zavede-li se zmáčknu-tím klávesu proud, přitáhne elektromagnet E malou dřevěnou klapku spojenou s kotvou k, tak že stlačený vzduch může prouditi do membranky n v pneumatickém relais IV. Membranka
n nadzdvihne ventil v a klapku z. Tím vpustí	1	_
se stlačený vzduch do membranky n v části V.,	_
která vytlačí další dvojitý, však již značně větší	z
ventil v do výše. Ventil v uzavře přístup stlačenému vzduchu ze, skřínky s pod membrankovité ventily píšfal ve vzdušnici VII. Následkem toho stlačený vzduch, uzavřený ve vzduchových skřínkách 7 jednotlivých rejstříků, stlačí 

membrankové ventily dolů a proudí k píšfalám. Obr. to.

Elektropneumatické relais Drechslerovo.