XXXVIII.	CVRILL	77

Num

Symfonie z D, řada kómorních prací (vy-niká Sonáta z A pro klavír a housle). Menší význam má opera »Hulda a »Ghiselle«.
V jeho šlepějích kráčí :
V i n c e n t d' I n d y, nar. 1851 v Paříži. Napsal symfonickou trilogii »Valdštýn« symfonické variace »Istar«, 2 symfonie, veliký počet komorních a klavírních děl. Jeho opery »Fervaal« a »L'étranger« se neudržely na repertoiru.
Dále Fauré, Castillon a záhy zemřelý Chausson, učitel Cl. Debussyho.
V moderním, » i m p r e s s i o n i s t i - c k é m« směru tvoří Cl. D e b u s s y, P a u l Dukas,CharpentieraPierné. Jich díla stojí pod vlivem impressionistů-básníků Paul Verlaina, Baudelaira, Mallarméa a Maeterlincka. Pokoušejí se o vystihnutí nejjemnějších nálad pomocí nebývalých harmonií a instrumentálních effektů.
D e b u s s y, nar. 1862 v St. Germain en Laye, byl žákem pařížské konservatoře. Na-psal operu »Pelleas a Mélisanda«, symfonickou báseň »Faunova odpolednem, 3 notturna pro ženský sbor s orchestrem, smyčcový kvartett z g moll, fantasii pro klavír

a orchestr a četné impressionistické klavírní skladby (Éstampes, Proses lyriques, Ballades, Suite).
P a u I D u k a s, nar. 1865 v Paříži. Vy-tvořil operu »Ariane et Barbe bleu« , třívětou symfonii a ouvertury ku »Králi Learu« a »Polyeuktu«. Originelní jest jeho klavírní sonáta z es moll a klavírní variace na thema od Rameaua.
Gustave Charpentier, naroz. 1860 v Dieuze, pronikl svou operou »Louisou,. Zajímavé jsou jeho »Les fleurs du mal« pro orchestr a sbor (dle Baudelaira) »Impressions fausses« a symfonické drama »L t vie du pojte«.
G a b r i e 1 P i e r n é, nar. 1863 v Metách. Napsal opery: »Salomé«, >Vendée«, oratorium »Les enfants de Bethlehem«, »Křižácká výprava dětí«, klavírní koncert z c moll, houslovou sonátu.
Vynikající skladatelé varhanní jsou G u i 1-m a n t a W i d o r. (Viz ot. 87.!)
Representantem starších »romantických« směrů jest C a m. S a i n t- S a i ri S (Viz ot. 62!) Louis Lacombe, Ernest Reyer, Jules Massenet (viz ot. 62), Godard, Jo n cii,res, Leroux a m. J.

Direktář pro květen a červen.

Hod boží a týden svatodušní.
Na Hod boží a následující 2 svátky zpívá se »Ite« slavné. Po celý týden zpívá chor před evangeliemsekvenci»VenisancteSpiritus etemitte coelitus«.
Nejsvětější Trojice boží.
Na místo čtvera »alleluja« s 2 verši zpívá kúr graduale s 3 »alleluja« s 2 verši a k introitu, offertoriu a kommuniu »alleluja« nepřidává.
Svátek Božího těla s oktávou.
1.	M š e s v. O Božím těle a v celé oktávě zpívá se »Gloria« a »Ite« mariánské, i když mše sv. jest »de festo«. Sekvence »Lauda Si~ jest tehdy ve dnech oktávy, když mše sv. jest »d e o c t a v a«.
P r ů v o d. 0 průvodu zpívá se latinský hymnus »Pange lingua«. Dle římského rituálu (str. 257) múže Itněz začáteční jeho slova intonovati, když odchází od oltáře, u něhož před průvodem obětoval mši sv.
U 1 . oltáře zpívá kůr motetto »Ego sum p a n i s vivus«, u 2. »Caro mea vere est cibus«, u 3. »O quam suavis est« a u 4. »O sacrum convivium«.

Ku veršíku »Panem de coelo« a k odpovědi »Omne delectamentum« přidává se po celou oktávu »a I l e l u j a«. U 4. oltáře intonuje kněz DT e d e u m l a u d a m u s« a chor v něm pokračuje provázeje 1{něze do kostela nesoucího nejsv. Svátost.
V kostele po modlitbě celebrantem přezpívané tono feriali a po slovech » D i v i n u m a u x i l i u m máneat semper nobíscum« recitovaných beze změny výše hlasové zpívá chor »T a n t u m e r go« a »G e n i t o r i«. Na to officiant zazpívá »Panem de coelo« s »alleluja« a k odpovědi »Omne delectamentum«s alleluja« připojiv orací tono feriali udělí sv. požehnání. Po něm může lid zpívati česky : »Zvěstuj těla«.
14. června. Nejsvětější Srdce Páně. I c1.
Gl. Credo, Ite slavné.
29. června. Sv. Petra a Pavla. I cl. G1. Credo, Ite slavné.
7. července. Navštívení P. Marie. (Visitatio
B. M. V.) GI. Cr., Ite mariánské.