XXXVII.	CYRILL	73

Elektrický přístroj kontaktový slouží k tomu, aby zmačknutím klávesu zaveden byl elektrický proud, který by v relais působil přitažení kotvy, spojené s ventilem, ku elektro-magnetu a tím ozev tónu. Význam tohoto přitažení objasním pozdéji při popsání různých konstrukcí elektrických relais.
Kontaktový přístroj umístněn jest v hracím stole, kdežto elektropneumatický hrací stroj nalézá se ve skříni varhanové přímo pod vzdušnicí. V obr. 3., který představuje schematicky zařízení velikých elektropneumatických varhan v klášteře v Maria Einsiedeln, označen jest kontaktový přístroj II a elektropneumatický hrací přístroj (relais) III. Od kontaktu veden jest jeden drát d; k zápornému pólu batterie VI, postavené na chráněném místě kdekoliv, nejčastěji uvnitř varhan. Druhý drát d, vede se od kontaktu z hracího stolu k relais III, kde tvoří cívky elektromagnetu, od něhož pak pokračuje (d2) ku kladnému pólu baterie. Drát d, může míti tu největší délku, t. j. varhany mohou býti značně vzdáleny od hracího stolu, aniž by tím vyvoláno bylo jakékoliv opozdění v ozevu tónu. Věc jest samozřejmá, uváží-li se, jak obrovskou rychlostí šíří se elektřina.
Otázka nejlepšího kontaktu není dosud rozřešena, leč přes to stává již celá řada velice dobrých konstrukcí.
Nejobvyklejší kontakt jest kontakt dotekový, při němž zavádí se elektrický proud tím, že se bud' konce dvou drátů nebo kovové destičky, na které se připojují vodící dráty, zmačknutím klávesu k sobě přitisknou. Takového kontaktu použil opat Columban při svém systemu elektropneumatických varhan (obr. 3.). Zmačknutím klávesu nazdvihne se ve skřínce I, stlačeným vzduchem vypiněné, klapka w, a ventilek v a stlačený vzduch
a	b
11	~	N
,`	d d,	1	/ sis
Obr. 6. Rtutový kontakt Brennerúv.
běží kratičkou rourkou h volně napiněné membrance n, kterou svým tlakem nadme. Nadmutá membranka nazdvihne bodec na ní upevněný. Bodec tento přitlačí kovové pérko p, opatřené platinovou špičkou, na kontaktový pásek ?, taktéž oplatinovaný. Tím uzavře se vedení a proud může probíhati. Přes to, že kontakty tyto jsou velice jednoduché, při varhanách se dobře neosvědčily. Nastává totiž při každém přerušení proudu jiskření, které zejména při silném proudu přivodí značné okysličení dotekových ploch. Poněvadž se dotek děje stále na jednom místě, pokryje se toto místo oxydační vrstvou, která znemožňuje správné účinkování kontaktu.
Z té příčiny, když nepomáhalo ani automatické ani mechanické zařízení ku čištění dotekových ploch, sáhlo se ku kontaktu třecímu, daleko spolehlivějšímu. Při tom zavádí se proud tím, že se při zmačknutí klávesu tře jedna doteková plocha o druhou. Třením udržuje se kontakt stále čistý, nebof se oxydační vrstva ploch stírá. K tomu však jest nezbytně třeba, aby pohyblivá část byla pérovitě vytvořena a aby za dotekového tření byla dostatečně ku druhé části přitlačována. Z tcho dávodu jest třeba dosti silného péra, následkem čehož není radno připojiti kontaktový přístroj přímo na klávesy. Stala by se tím hra příliš tvrdou. Mimo to mohlo by se snadno přihoditi, že při nedostatečném zmačknutí klávesu za rychlejší hry nepřejelo by péro kontaktu celou třecí plochu a proud by se v takovémto případě nezavedl a ozev tónu neuskutečnil. Z té příčiny používá se třecích kontaktů elektro-pneumatických (obr. 4.). Při těchto zmačknutím klávesu nadzdvihne se dvojitý ventilek v, a v,, ve vzduchové skřínce, jak vyznačeno již v obr. 3•, a stlačený vzduch vede se k mníšku rn. Na horní otočné ploše mníšku upevněna jest kontaktová destička q připojená ku vedení drátovému d2. Na skřínce, na které leží mníšek, připevněna pérovitá součástka K kontaktu.  Stlačený vzduch nazdvihne as o 5 mníšek a tím pérovitá část K přejede svou špičkou, ležící v klidu na dřevě mníšku, kontaktovou destičku p a proud se zavede. Pustí-li se kláves, uzavře se ventil, stlačený vzduch z mníšku vyběhne. Mníšek se sklopí a tím se kontakt přeruší. Z uvedeného patrno, že i při sebe slabším zmačknutí klávesu nazdvihne se ventil v, mníšek se napiní a pérovitá součástka přejede celou destičku kontaktovou.