XXXVIII.	CVRILL	59

zřizovaly se na samém začátku XVI. stol. opět nové varhany. Sám král Vladislav při-slíbil na stavbu jich větší sumu peněz, jež v letech 1506 -1511 ve lhůtách splácena. Jiného o varhanech těchto nevíme nic, než že r. 1541 při známém velikém požáru hradu pražského shořely.' ~)
Dle líčení Tomkova této pohromy stály varhany ty na zvláštní kruchtě naproti hlavnímu oltáři blíže královského mausolea.'')
Za to tím podrobněji zpraveni jsme o varhanách brzy po požáru kathedrály nově stavěných. Stavba těchto varhan jest pro naši otázku tím významnější, že užito bylo při ní dvou vynálezů tehdejšího varhanářství, jimiž doznala varhanní hra nemalého zdokonalení oproti dřívějšku, o nichž jsme však dosud nenašli ni nejmenší zmínky — p e d á l u totiž a r e j s t ř í k ů. Tou skutečností nastává v dějinách varhan v Čechách druhou polovicí XVI. století doba nová.
Nové varhany velechrámu měly překonati vše, co zde dosud bylo. Sám král Ferdinand jevil pro věc tu nemalý zájem, dav se v roce 1547 do vyjednávání s varhanářettl Bedřichem P h a n m ú 11 e r e m z Amberka. Leč, když jednání to právě pro nastalé nepokoje k cíli nevedlo, chopil se záležitosti té znovu po delší době arcivévoda Ferdinand Tyrolský a dopsal z rozkazu králova roku 1553 3. července témuž varhanáři právě v Plzni a Tachově zaměstnanému. Phanmiiller, jenž hodlal během asi jednoho měsíce vydati se se synem svým i s pomocníkem z Chebu zjednaným do Prahy, požadoval 30 tolarů na cestu. Za celé dílo mimo skříň, jež měla se zhotoviti ještě před jeho příjezdem, měl dostati 600 tolarů. Dále vyjednal si i bezplatné dodávání materiálu k stavbě potřebného a volný byt. S prací započal ještě za pobytu svého v Tachově, dostav již peníze na všecky potřeby.'') Do Prahy přišel však až roku 1555 a udělal až do r. 1559 jen 3000 píšfal a klavír, ač myslil, že s dílem bude snad ve dvou letech hotov. K sestavování celého stroje a k ladění však se již nedostal. Zemřelf brzy potom v říjnu r. 1561. Nemalou závadou v rychiejším postupu stavby byla mimo stále ještě nehotovou skříň i okolnost, že současně s varhanami stavěla se i veliká dvoupatrová kruchta (»Orgelfuss«) dosud stojící, na jejíž vrchním patře pro varhany určeném se ještě r. 1559 pracovalo a jež úpině byla dostavěna a r. 1561.'") Phanmiiller odbýval si svoji přípravnou práci ve zvláště k tomu najatých místnostech, kde i později ukládal se
v Kut. Hoře r. 1488 zřízených, druhých to již po zpustošení kostela v r. 1421, a pal< o požáru kostela P. Marie ekonec mosta« ryt. řádu Johannitu na Malé straně r. 1503, při němž shořely i varhany. (Pa-měti Mil‹. Dačického z Heslova, vyd. Rezek, 1878, sv. I, s. 47, 328. Staré letop. čes., ed. Palacký, 265, ]. 1503: »T. 1. — oheň vyskočil na Malé straně, — že shořelo domuv 60 — krow na klášteře křižovnickém u matky božie s tabulemi i s warhany.« — Tomek, Základy III, 20.)
ls) Em. Leminger: Stavba hradu pražského za krále Vladislava 11. (Pam. arch. XIV, 630.) Ambros: Der Dom zu Prag, 86.
') Tomek XI, 207‑
'8) Jahrbuch der kunsthisforischen Sammlungen des allerhdchsten Kaiserhauses, X. B. 6149, r. 1553, 3. čce. Arcivév. píše králi: »Auf euer kgl. maj. bevelch hab ich mích bei euer maj. chamerráten — so die orgel in die khirche machen soli, erkundigt. Die berichten mích, das noch in euer kgl. maj. jungsten hiesein mit einer person von Amberg, Fridrich Phanmuller genannt, - gehandelt, wie im dan dazumal aus dem rentmeisterambt 30 taler auf zerung zugestellt, das aberzuteil die khriegslauf in verhinderung gewesen. Aber jeczo hab ich gemeltem Phanmuller geschrieben.« Phanmůller píše 12. čce. 1553 arci-vévodovi: »Und nachdem ich — mit meinem sohn und einem Egerischen sóldner, -- gein Prag — erfordern geraiset, — seind mir — dreissig taler zuzerung solichs ritts zugestellf, derwegen ich mích dann mit anderer arbait zu Pilsen und Tachaw eigelassen, — ungeverlich in einem monat gein Prag zu ziehen, alldan die sachen — und dasjhemg, so zu verfertigung vonnóten, zu hand zu bringen — damit das corpus mittlerweil, bis die sachen in Tachaw und Pilsen verrichtet, gefertiget und alsdann dest schleuniger mit der arbeit móchte fortgefaren werden.« — Král píše arcivévodovi 12. září 1553: »Und ist unser genediger bewelch, dain — Phanmůller geen Prag erfordern, und mit ime — schliessen auch das werkh nebenligunder gegossnen pheifen nachrichten und machen lassen.« — ib. 6161, r. 1553, 4. říj. Arciv. píše
králi, že s Ph. ujednal: das ime zu machung und zurichtung des ganzen werchs ausserhalb des corpus, weliches einem tischler zu machen zusteet, alle notturften von zinn, plei, drat, eisen, khol, lichtern und anderm auch prennholz und ain freie herberg fur sich und sein gesind, und darzue fur die muehe und arbeit 600 taler, weil er diselb orgl in zwaien jaren schwerlich verfertigen wirdet khunen, alveg zu quartalzeiten, sovil sich jedes derselben gepiirt, gegeben werden soll.« — ib. 6181. Srv. Kamil Hilbert: Hudební kruchta v chrámě sv. Víta na hradě pražs. (Casop. společn. přát. starož. čes. v Praze, roč. XVII, 1909, č. 1, 2.)
10) Jahrbuch V. 4289, 24. listop. 1559: »Ich pin aber mit den pfeifen, dern bei 3000 sein, auch dem clavirn und anderm nun gar fertig und mit dem anderr, will ich auch um uber ain halbs jar mit samben, aber nochmals, wann das corpus und des stainmeczen werkh schon fertig, hab ich alsdann mit dem aufseczen und stimben auch wol ain halbsjar zue shaffen genug. Friderich Phanmuller, orglmacher.e ib. 4256, 4284, 4288, X, 6181, Hilbert I. c. 43.