38	CYRILL	XX—XVI—11.

b) „O salti taris hostia.”

O salutaris hostia, Quae coeli pandis
ostium,
Bella premunt hostilia, Da robur, fex auxilium.

Oběti nám přežádoucí, jenž otvíráš nebe
skvoucí,
boje máme tuhé, děsné, pomoz, af duch nepo‑
klesne.

V „Andante religiosu” psána je tato něžná skladba ; zajímava je zvlášf svými harmonickými útvary.

dum re - sur - ge- ret
a celý sbor na to zavíří pinou silou. Pak II. sbor zahajuje jásavé ,Allcluja" s náhlou změnou rhytmu (Allegro non troppo), jímž skladba slavnostně končí.

c) Terra tremuit.
Terra tremuit, et quievit,	Země se ti`ásla a pak
dum resurgeret in judi-	ztichla, když Bůh po‑
cio Deus, alleluja.	vstal k soudu, alleluja.
Je to poslední motetto ze sbírky: XVI. Motetta pro festis principalibus (kromě této má Stecker ještě 2 sbírky motett). Komponováno pro dvojsbor s průvodem varhan (ne-oblig.). Jedno z nejkrásnějších Steckerových motett již proto, že tak mistrně dovede vy-stihnout význam téměř každého slova.
Pianem (Larghctto) začíná I. sbor, po něm II., síla obou vzrůstá až ve f — tak líčí se ta hrůza posledního dne (terra tremuit). Ztišení přinášejí slova:
et qui - e - - vit
jímž podkomponován motiv, který často na to dvojsborem prolíná, zatím co do dvoj-sboru vnikne energičtěji I. tenor s I. bassem (unisono):

3. Ave Maria.
tOpus `L.)
Ave Maria, gratia plena, Zdrávas Maria, milosti Dominus tecum : bene- piná, Pán s tebou, podicta tu in mulieribus žehnaná ty mezi ženami et benedictus fructus a požehnaný plod života
ventris tui, Jesus!	tvého, ježíš.

Skvostná ta skladba skládá se ze dvou částí s krátkou mezivětou (v es-dur) po gradaci při slově „Jesus” ; v obou prokomponován je jenom p r v ý díl známého textu „Ave Maria”, jak je výše uveden. Zajímavo, že skladatel užil tu za prostředky projevu: solového hlasu, houslí, cella, varhan a piana. Hlavně okolnost, že klavír v slohu jeho povaze odpovídajícímu je psán, vyvolává dojem koncertní skladby. K o l o r i t u je však tato skladba čistě církevního. Způsob koncepce je docela příbuzným onomu, který v dalších církevních skladbách Steckerových pozorujeme. („Ave Maria" je prvo). skladbou komponovanou na text duchovní.)

REPETITORIUM DĚJIN HUDBY.
EMIL BEZECNÝ. (POKRAČOVÁNf.)

71. Smetana, Dvořák a česká hudba.

Tvůrcem české národní hudby jest B e d ř i c h S m e ta n a. Narodil se 2. března 1824 v Litomyšli; otec jeho byl sládkem. Začátkům hudby učil se u Antonína Chmelíka; dalšího vzdělání hudebního dostalo se mu v Jindřichově Hradci u varhaníka Ikavice a od roku 1843 v Praze, kde konal horlivá studia v theorii a hře klavírní u výtečného paedagoga Proksche.
R. 1848 založil si hudební ústav, který se tě-šil záhy veliké oblibě. Tehdy vznikly první jeho větší skladby: »Slavnostní symfonie« s mistrným scherzem; (v poslední větě používá Smetana k thematické práci rakouské hymny); k l a v í r n í trio z g-moll,

jakož celá řada děl klavírních: etudy, variace, sonáta, rondo, rhapsodie, transskripce, »Bagatelles et Im promptus<, »Lístky do památníku«, »Six morceaux characteristiques« op. 1., věnované Fr. Lisztovi.
R. 1856 stal se Smetena na doporučení Alex. Dreyschocka ředitelem »Harmonike Sállskapet« v Góteborgu. Tam vytvořil pod vlivem Lisztovým své první symfonické básně vRichard III.«, UValdštýnúv Tábor a »Hakon jarl«. R. 1861 vrátil se do vlasti, 1863 otevřel s Ferd. Hellerem nový hudební ústav, řídil koncerty akademického čtenářského spolku, koncerty filharmonické a po dva roky též koncerty »Hlaholu«. Pro tento spolek na-psal celou řadu velice cenných sborů. (Bal-