36	CYRILL	XXXVIII.

Pokud se tkne n á z v u hráče na varhany označujícího nebylo slovo »varhaník« (později ovšem zevšeobecnělé) s počátku obvyklým. V nejstarším překladu bible vyskytá se obrat »zpěvák na varhaniéch« (za lat »musicus in organis, ), "') a v Bohemáři pře-loženo lat. »organista« slovem »hudywarhan«, vlastně tedy hudec na varhany.l°) Ještě ve XIV. století užívá se vedle latinského názvu organista« výrazu »ředitel varhan« (u sv. Víta) a s ním pravděpodobně totožného terminu »ludi rector«.") Teprve v druhé polovici XIV. století objevují se slova »varhaník« a »varhanář= hráče i zhotovitele nástroje přesně odlišující.
Nejméně podrobně 'a spolehlivě zpraveni jsme o počátcích a vývinu českého varhanářství. — Veškeré zprávy o varhanech v Cechách s lapidární stručností zaznamenané neudávají totiž ani v nejmenším, kdo kde dotyčný nástroj vyráběl. Není tedy také jisto, zda to byl cizí nebo domácí varhanář. Pravděpodobně však aspoň koncem XIII. století, kdy opatřeny byly varhanami i kostely mimo Prahu, a to i v kra-jích dosti vzdálených (v Polici), dostalo se toto řemeslo do rukou českých.`) I zde patrně primitivnost tehdejších varhan vůbec byla příčinou, že hlavní péče věnována spíše vnějšímu vzhledu, výzdobě (varhany v breviáři křižovnickém) než účelnému vypravení nástroje k praktické potřebě. Proto také zprávy zvláště podrobnější o tomto řemesle nejsou v nijakém poměru ku značné již rozšířenosti varhan koncem této doby. Varhanářství jako řemeslo samostatné uvádí se v kronice trojanské. 1ménem pak zachován varhanář Pavel, jenž postavil varhany pro chrám sv. Bartoloměje v Kolíně r. 1395.'!9) (PřSstě d.)
•ua
STECKEROVA SONÁTA PRO VARHANY A JEHO MOTETTA
PÍŠE Dr. C. SYCHRA.
L
oňského roku podal jsem čtenářům našeho časopisu rozbor Steckrovy »Missa solemnis« a jeho »Te Deum«. Letos, u příležitosti duchovního koncertu z jeho děl, doplňuji kritiku o jeho skladatelské činnosti rozborem sonáty pro varhany a jeho motett.

Sonáta pro varhany.
(Opus 1.)
A) Praeludium. — Allegro.
Tato věta je pracována jako fantasie. Pod-kladem jsou 2 motivy:
—~itf~~ Ntt~s~—E~• - ~y=~f ~~

propracován v začátku ; obšírněji zpracován je motiv b, který v Menu mossu, následujícím po prvém rozvedení motivu tohoto, je rhytmicky úphiě změněn (augmentován).
Tak produkuje ho vrchní hlas; tenor pro-vádí piccicatové figury; na to následuje mohutná gradace vyvrcholující ve fff. Pak přichází Tempo L, kde opět motiv a; opět se sem vrací vážný tón začátku; skladbou proletí zdobnější náběhy v obou rukou, na to obě ruce soustředí se ve hře vážných akkordú, zatím co v pedálu vyskytne se rhytmus živější ; mohutným „Grave” končí prvý díl.

B) Thema s variacemi.

prvý vážný, druhý již s dávkou čilosti.	Základ k variacím podává toto thema ele-V tomto prvém dílu je prvý motiv krátce gického charakteru :
251 Kniha Paralipomenon ([, 15, 16) — in organis musicorum: zpěváky na 'varniéch. (Jireček, CCM. 1864, 167. Týž, Pam. arch. X, 430.)
") Listy filolog. 1892, 490.
27) Zaznamenán v městské knize mostecké k r. 1313. (Schlesinger: Stadtbuch von Briix, s. 20. Srv. Zd. Nejedlý : Děj. předhus. zp. 91.
11~) Srv. Z. Winter: Děj. řem. a obchodu v Č. v XIV. a X. st., s. 82.
29) Jos. Vávra: Dějiny král. města Kolína nad Labem, s. 49.