24	CYRILL	XXXVIII.

v Praze; psal mnoho mší, motett, žalmů a hlavně děl varhanních). Záky Seegra byli Koželuh, Mysliveček, Mašekaj.). LJan Dismas Zelenka narodil se 1679 v Louňovicích u Tábora, zemř. 1745 jako kapelník v Dráždanech, žák Lottiho a Fuxe Napsal 20 mší, 3 requiem, Te de-um, oratoria, lamentace. Díla jeho vysoce cenil J. Š. Bach.
Ve šlepějích těchto mistrů kráčí Jos. A n t. S e 11 n g (nar. 1710 v Toužimi, zemř. 1756 v Praze; napsal oratorium »Filius prodigus«, korunovační operu »Judita« a četné mše. F r a n t. V o-j t. B r i x i, nar. v Praze 1732, zemř. jako kapelník při dómě 1771). Z jeho četných církevních skladeb vyniká »Requiem«.
Zákem Habermannovým byl Frant. D u §e k (nar. 1731 v Chotěborkách, zemř. 1799 v Praze), skladatel symfonií a komorních skladeb proslulý klavírní paedagog, Mozartův hostitel na Bertramce.
Koncem XVIII. a začátkem XIX. století jest veliká řada českých mistrů, kteří působili jako kapelníci, varhaníci a koncertní mistři, zejména u dvorů knížat německých. Nevystupují však jako specificky »čeští« skladatelé, nýbrž pracují na vše-obecném vývoji evropské hudby. Jsou to členové bohatě rozvětvené hudební rodiny Bendovy, hlavně J i ř í B e n d a, nar. 1722 ve Starých Benátkách, zemř. 1795 v Kostrici. Byl dvorním kapelníkem v Gotě. Ve svých melodramatech (ot. 38!) střídá ještě hudbu se slovem. Psal četné »Singspiely« (»Romeo a julie,,<), kantáty a klavírní sonáty. Z rodu Bendů vynikl dále František, Jan, Josef, Jindřich a Ludvík Benda.

O Janu Stamicovi (viz ot. 44.!). Jos. Mysliveček, nar. 1737 v Praze jako syn mlynářův, zemřel 1781 v Římě. Byl FŽákem Seegrovým a proslul v Italii pode jménem »Venatorini« jako operní skladatel; Italové nazývali ho »Il divino Boi,mo«, Mimo 30 prací operních složil ještě triové sonáty, kvartetta, madrigaly, symfonie, dvouhlasá notturna.
Leopold Koželuh, nar. 1752 ve Vel-varech, zemř. 1818 jako dvorní skladatel ve Vídni. Napsal četné opery v řeči italské, symfonie, klavírní koncerty atd. Dále sem patří Pavel Vranický a bratr jeho Antonín Vojtěch Jírovec, houslisti Václav Pichl, Jiří Czart, Martin Pecháček, kornista Jan Stich — Punto, jemuž věnoval Beethoven svou sonátu pro lesní roh, Ant. Filz v Mannheimu, J a n Ladislav Dusík (Dussek) nar. 1761 v Čáslavi, zemř. 1812 v Saint Germain en Laye u Paříže. Psal symfonie, oratoria, mše, komorní díla, klavírní koncerty. Z jeho sonát vyniká A-dur (Návrat do Paříže), B-dur (Consolation). Jeho díla tvoří pře-chod od Mozarta k Beethovenovi.
V Praze vynikl V á c 1. J a n T o m á-š e k, nar. 1774 ve Skutči, zemř. 1850 v Praze, výtečný paedagog, nadšený ctitel Mozartův; napsal korunovační mši, requiem z h a c, skladby komorní a klavírní (eklogy, dithyramby, rhapsodie), písně z rukopisu Královédvorského. Jan Aug. V i t á s e k, žák Duškův, nar. 1771 v Hoříně, zemřel 1839 v Praze. Byl prvním ředitelem varhanické školy. První operu s českým textem (Dráteník) napsal F r. S k r o u p, v Tylově frašce »Fidlovačka« vytvořil národní hymnu českou » Kde domov můj « . (Př, d. i
em

O ZPŮSOBU, JAK OPATŘITI 1ŽEDITELE KŮRU PRO VEnKOVSKE OPUŠTENE KŮRY.
NA CYRILLSKÉM SJEZDU V KUTNÉ HOŘE PROMLUVIL ROKU 1911 BOHUMIL KAŠPAR. (DOKONČENÍ.)

- ým pozoruhodným návrhem, jest onen vysd. pana předsedy dra. Mrštíka, aby v po‑
d mobném kritickém případě byl učitelem budoucího varhaníka nejbližší, odborně vzdělaný
reditel kůru. Pro žáka byla by zde blízkost a láce výhodou, pro kostel, že mohl by tento při studiu již fungovati a bez omezení doby v studiu pokračovati.
Kamenem úrazu jest úprava platů. Míst jest málo sice prázdných, ale jsou většinou neupravená, na to sotva kdo se odváží, nebof za málo peněz, málo muziky!
Snahy cyrillské nenesou se k tomu míti co nejlacinější, nýbrž co nejlepší ředitele kůru. V tom svorny jsou snahy umělecké i sociální, v tom srovnávají se i obě jednoty, jak cyrillská, tak stavovská. Než kategorickým imperativem pro rychlou výpomoc i silami nedokonalými jest zoufalá situace malých, chudých kostelů. ]mění jim rozvrátila válka třicetiletá a josefinismus, jsou chudy skoro vesměs.