XXXVIII.	CYRILL	23

68.	Jan Brahms.

1. Brahms, poslední mistr klassický, nar. 1833 v Hamburce jako syn kontrabassisty, održel první vyučování hudební od svého otce, později od Marxena v Altoně. Byl po několik let dirigentem u knížete z Lippe-Detmolda. R. 1862 odebral se do Vídně, která se mu stala druhým domovem. Řídil tu koncerty, pěvecké akademie, později — až do roku 1874 —koncerty spolku hudebních přátel. Zemřel 1897 ve Vídni.
První jeho díla byla vřele vítána Schumannem, jenž svou nadšenou kritikou v»Neue Zeitschrift fúr Musik« razil mu cestu do veřejnosti. Brahmsův hlavní význam spočívá v jeho tvorbě s y m f o n i c k é a k o-m o r n í. Napinil formy tyto, přejaté od mistrů klassických, novým, moderním obsahem.
Nejvýznamnější jeho díla jsou: » Requiem« pro sola, sbor a orchestr, s německým textem (Deutsches Requiem), »Triumphlied«, »Schicksalslied«, »Gesang der Parzen«, »Rinaldo«, 4 symfonie, 2 serenády, ouvertura akademická a tragická, klavírní koncerty d a B, houslový koncert D, koncert pro housle a cello, klavírní a klarinetový kvintett, dvě sextetta, klavírní tria, 3 smyčcová a tři klavírní kvartetta. P r o k 1 a v í r: sonáty C, fis, f, ballady, rhapsodie, fantasie, intermezza, variace na thema vlastní, na thema uherské, Schumannovo, Paganiniovo, Hándlovo. Pro klavír čtyřručně: valčíky a uherské tance. Dále jest od něho řada motett a krásných písní (ot. 50!). P r o v a r-h a n y napsal preludium a fugu z »a« ,fugu z »as« a 11 předeher chorálních.

69.	Antonín Bruckner.

Ant. Bruckner, největší mistr symfonie po Beethovenovi, narodil se v Ansfeldenu ; otec jeho byl vesnickým učitelem. Počátkům hudby uiil se u svého otce, po jehož smrti stal se vokalistou v klášteře sv. Floriana. Vzdělával se s počátku autodidakticky, později vedením Sechtrovým a Kitzlerovým; působil nejdříve jako varhaník v Linci a 1867 byl jmenován nástupcem dvorního varhaníka Sechtra ve Vídni a zároveň professorem hry varhanní, kontrapunktu a kom-posice na konservatoři, později též lektorem hudby na universitě. Zemřel 1896 ve Vídni.
Hlavní jeho význam spočívá n a p o l i s y m f o n i c k é m. Vychází od tvorby Beethovenovy a Schubertovy a vnáší do symfonie jednak »veliký« instrumentální sloh

Wagnerův, jednak prvky, náležející k slohu církevnímu. Jeho symfonie jsou nejdelší vedle Mahlerových a Nikodemových. Počet jeho děl jest poměrně malý. Napsal de v ě t s y m f o n i í, c, c, d, Es, B, A, E, c, d. (poslední, devátá, zůstala nedokončena; Bruckner si přál, aby se při provedení jako čtvrtá věta hrálo jeho »Te deum«), t ř i m š e (d, e, f), »T e d e u m«, 150. žalm pro sola sbor a orchestr, řadu menších děl církevních (»Ave Maria«, »Tantum ergo<, graduale, antifony), »Germanenzug« a »Helgoland«, mužské to sbory s průvodem orchestru, smyčcový kvintett F dur.

70.	0 českých skladatelích starší doby (-1850).

Z českých skladatelů, kteří žili současně s mistry nizozemskými, vynikl v XVI. s t o 1. Jan TrajanTurnovský, farářv Netvoři (čtyř až pětihlasé responsorie, čtyřhlasé »Patrem«, mše a trojhlasé úpravy českých písní) aKryštof Harant z Polžica B e z d r u ž i c, nar. na Klenovém 1564, popraven 1621 v Praze (šestihlasé motetto »Qui confidunt Domino«, pětihlasá mše, vyd. od Nejedlého v » Cyrillu «).
V XVII. stol. vynikl spravováním duchovních písní Adam Michna z O t r a-d o v i c, varhaník v Jindřichově Hradci a Václav Karel Holan Rovenský, ředitel kůru na Vyšehradě. (Zpěvník »Kaple královská«.)
Současníkem Hándlovým a Bachovým byl znamenitý učitel, kontrapunktik a skla-datel církevních děl, člen řádu minoritského Karel Cernohorský a Jan Dismas Zelenka.
Černohorský nar. 1684 v Nymburce, zemř. 1740 ve Štyrském Hradci. Byl varhaníkem v Padově, Assisi a později u sv. Jakuba v Praze. Bohužel všechna téměř jeho díla zničena byla při požáru kláštera minoritského u sv. Jakuba Zachovalo se jen ně-kolik praeludií a fug pro varhany, čtyřhlasé motetto »Laudetur Jesus Christus,, offertorium »Quem lapidaverunt« a »Precatus est Moyses«. - Z jeho žáků vynikl Gluck, Tartini, zČechůFr.TŮma (nar. 1704 v Kostelci nad O., zemřel 1774 v klášteře milosrdných bratří v Praze), virtuos na gambu; napsal 30 mší, z nichž vy-niká c a d, Miserere, Responsorie„ a díla klavírní, J a n Z a c h (nar. 1699 v Celakovicích, zemřel 1733 v blázinci v Bruchsalu ; napsal mše Stabat, Requiem c, Sym - fonie, koncerty) a J os. S e e g e r (nar. 1716 v Řepíně na Mělnicku, zemřel 1782