XXXVIII.	CYRILL	9

(31. října 1911, č. 31. 143.)	a

myslníkem« na poli hudebním a praví, že jeho »fabrikováním« vzniká mnoho -braku«.
Jako každé odvětví hudby tak i církevní hudba podléhá postupu času. Skladby, tě-šivší se druhdy veliké oblibě j'.ž nezaznívají v chrámech a leží zapomenuty v archivech, potlačeny skladbami novějšími. I jména mnohých skladatelů církevních, druhdy proslulých, upadla v zapomenutí neb vyskytují se velmi zřídka v některém hudebním díle

neb časopise: Tak -i skladb`g' Fůhrerovy, od jehož úmrtí uplynulo právě půl století, upadají poznenáhla v zapomenutí a jen tu a tam provozují se ještě v Horních Rakousích, v Bavorsku, na českém venkově a ve Vídni, a to, bohužel, jen skladby menší a méně cenné; v Praze však, kde Fůhrer se na-rodil, kde zažil dobu největší své slávy a kde vznikly nejznamenitější jeho skladby ceny trvalé, jest již úpině zapomenut.

e

DVA VYIyQSY
c. k. místodržitelství v Praze.

Neoprávněné používání názvu „hudební škola” v soukromém vyučování.

C. k. m~stodržitelství dovědělo se, že osoby, udělující soukromé domácí vyučování, — které dle čl. 17. státního základního zákona ze dne 21. prosince 1868, č. 142 ř. z., komukoliv jest volno ohlašují je veřejně, af již inseráty v novinách neb vývěsy, jmenovitě však tabulemi na domech připevněnými atd., pod názvem »hudební škola«, »škola zpěvu= a pod. Tím budí se zdání, že jedná se při tom o soukromou hudební školu, jejíž zřízení vzato bylo ve smyslu císařského nařízení ze dne 27. června 1850, č. 309 ř. z., úředně na základě příslušného průkazu způsobilosti n3 vědomí, a která tudíž po právu stává.
Každé takové používání názvu »škola«, které uvádí v omyl obecenstvo a poškozuje řádné majitele hudebních soukromých škol, jest nepřípustné a poukazuje se tudíž c. k. okresní hejtmanství vzhledem k zdejšímu okružnímu výnosu ze dne 22. července 1911, čís. 31—84, by zjistilo během tří měsíců, zda a kteří soukromí učitelé v tamním správním okrese používají ve veřejném obcování způsobu nahoře zmíněného názvu ,škola«_ V případě, že se tak děje, budiž používání tohoto nepřípustného názvu zakázáno, ne-bude li však zákazu dbáno, budiž zavedeno trestní řízení ve smyslu ustanovení cís. na-řízení ze dne 20. dubna 1854, čís. 96. ř z.
Veškeré případy uvedeného druhu, jakož i opatření, jež proti tomu učiněna byla, budtež sem oznámeny.

Soukromé hudební školy — neoprávněné užívání názvů.

Opětovně jsou pozorovány, pokud se týče oznamovány případy, že majitelé soukromých hudebních škol přidávají svým školám zvláštní označení »úředně autorisované« aneb »c. k. koncessované«, aneb »c. k. místodržitelstvím koncessované. Každé podobné označení jest nepřípustné, ježto c. k. místodržitelství ve smyslu císařského nařízení ze dne 27. června 1850, č. 309 ř. z., béře pouze na vědomí zřízení soukromé hudební školy, jsou-li předpoklady obsažené v § 2. a 5 3. cit. cís. nař., a tudíž nelze mluviti ani o nějakém »autorisování« ani o ně-jakém »koncessování«.
C. k okresní hejtmanství nechf zjedná si během 3 měsíců vědomosti o tom, zda majitelé soukromých hudebních škol tamního správního okresu snad nepoužívají právě zmíněného nepřípustného označení a nechf zapoví v takových případech příslušným majitelům škol podobné označování, nebude-li pak zákazu šetřeno, nechf zavede trestní řízení dle ustanovení cís. nařízení ze dne 20 dubna 1854, č. 96 ř. z.

Podobné případy a opatření v tom směru učiněná budtež sem pokaždé oznamovány.

(22. července 1911, č• 31. 84.)